92 
en ftorre Uddannelfe af Sproget Funde og burde være. Den anden En- 
delfe er indffrænket til nogle faa Ord, fom deelé danned af Nationers 
Navne, deeld af fremmede Dvd, f. Ex. hiftoriff. Uagtet denne Form fore- 
fommer byppig i de gamle GSøvifter, fyne8 den dog at have en vis frem- 
med Klang og at være mindre pasfende til Sproget. Den bliver faaledes 
ofteft ombyttet med Gubftantivet i Sammenfætningsform, f. Er. Upplands 
(oplandff), Trandeims (trondhjemfk), Sögne eller Saugna (fognff), Tyrke 
efter Iurfa- (tyrfifh. 
Den tredie Ufdeling indbefatter Formlæren og er temmelig fror i 
Forhold til De vvrige Uffnit. Uf denne anfore8 her blot et Stykfe, fom 
ftaacr i Forbindelfe med det, fom forhen er anfort angaaende Omlyden. 
Berberned Former. HForfte Konjugation, anden Slægt. 
149. S& Den anden Slxægt ender Præfens paa er (Tell. er), IJm- 
perfeftum paa De og te, Supinum paa t, Jmyperativ uden Endevofal; f. Ex. 
Infinitiv: — tøma, e. mæla, e. 
SImperativ: tøm! | ee 
% P Jar mæl Unm. Præfens faaer i Fellemarfen 
Ind. Præf.: tøme (&) mæle (x) og Raabygdelaget r, altfaa tomer, 
Smyerfeft.: tømbde inælte meæler, fom, vel at mærfe, iffe maa 
Gupinum: — tømt et fæfes tomær eller mælær. 
Particip.: tømd” (£) moælt” (€) 
150. Gil denne Elwgt horer et betydeligt Untal WVBerber, hvori- 
blandt de allerflefte af de Berber, fom banned af andre Ord ved at faae 
Omlyd, f. Ex. bløite, bøte, Dæme, føre, hvyfe, kjøle, forsje, Iyfe, løife, 
møte, flyle, tyne o. f. v. Det er fornemmelig de NBerber, hvis Rodvofal 
or dP, 7 Mi eller 4, fom antage Denne Formdannelfe; hvorimod de VBerber, 
der have Gtammevofal (a, am, OD, 1, At, ei), fædvanlig forbindes med 
Formerne i den forfte Slægt (nemlig a i Præfens, Jmperfeftum og Par- 
ticipium). 
1451. De VBerber, fom have g og Å foran Endelfen, faar et ind- 
