94 
Den fjerde Ufveling, fom omhandler DOrdfoiningen, maa her for 
Kortheds Skyld ganffe forbigaaes. Derimod antager jeg, at her bor gives 
en fortfattet Underretning om den femte Deel, nemlig Dialeftlæren, for at 
Læferen funde faar en Dverfigt af Syprogeté Forgreninger og de Former, 
hvorefter disfe nærmeft fan beftemmes. FJvdet man faalede8 forbigaaer Ult, 
hvad der bliver at anfore om hver enkelt Dialekt, meddeles her blot de 
Former og Kjendemærfer, fom tilbore Sprogetd florre Forgreninger. Her- 
ved maa man erindre, at de trondhjemffe Dialekter iffe endnu Funne med- 
regnes, og at denne Dverfigt altfaa Fun omfatter Sprogarterne i de tre 
fydlige Stifter. 






1. Den nørdveftlige Forgrening, 
indbef. Sprogarterne i Sondmør, Nordfjord, Sondfjord og en Deel af Yttre Soqn. 
SInfinitiv ender paa e. De aabne Hunfjonéord ende paa e. Ulle Hun- 
fjendord faae i Det beftemte Fleertal enne (eller inne); de lukte faae i 
Gentallet altid a, de aabne å eller aa.  Dativ bruges regelmæsfig og er 
eenformet i hvert Kjon i Gentallet; det ender i Maffulinum og Neutrum 
paa ga Å Femininum paa enne (eller inne). 
Er. fafte, fare, ei Kite, ei Skive.  VBeftemt Fleertal: Kiftenne, 
Skaalenne; Eental: Skaal a, Kifta (i Som. Kiftaa.). Dativer: mæ 
Stav'a (m.), Å Huja (n.), t Kiftenne (£). 
Anm. VBed Hunkjønsord eller Femininer menes her blot de GSubftantiver fom høre til 
HunÉjøn; ved Iukte Subftantiver forftaaes (ligefon i Naft's Grammatifer) de 
fom ende paa en Konfonant, ved aabne bderimod de fom have to GStavelfer og 
ende med en ubetonet Vokal. 
2. Den veftlige eller bergenffe Forgrening, | 
indbefattende Syprogarterne i Nordhordlehn, Sogn, Bofs og Harbanget. 
SInfinitiverne og de aabne Hunfjondord ende paa a. Femininerne 
faae i bet beftemte Fleertal enna (Hard. enna og unna); de lukte faae i 
-Gentallet av eller 4, de aabne ag eller p. Dativ bruges Fun tildels; i 
Den ene Dialekt er det toformet i Maffulinerne. 
