95 
Gr. fafta, fara; ei Kifta, ei Skiva; Sfaalenna, Kiftenna (Ki 
ftunna, Hard.); Skaal'æ (Sfaal'i, Sogn), Kiftaa (Kiftv, Bofé, Harv.); 
mæ Stav'æ, i Enda (Bofs). 
3. Den fydveftlige eller flavangerffe Forgrening, 
indbefattende Sprogarterne f Søndhordlehn, Ryfylfe, Jæveren og tilverlg 
Dalerne og Lifter. 
SInfinitiverne og de aabne Hunfjondord ende paa a. Lufte og aabne 
Hunfjensord faae lige Endelfer, i Centallet ag eller 0, i Flertallet enne. 
Dativ forefommer iffe. 
Gr. fafta, finna; Kifta Skiva; i beftemt Form: Kiftaa Skivaa, 
GfaaP'aa (i Shl.: Kifto, Skivo, Sfaal'v); Kiftenne, Sfivenne, Skaalen- 
ne; mæ Stav'en, i Enden (m.); i Kiftaa, i Sfaal'aa (t.), ligt Nominativ. 
4. Den fydlige eller raabygdiffe Forgrening, 
indbefattende Sprogarterne i Raabygvelaget og Tellemarfen. 
Snfinitiverne ulige paa e og a. Hunfjenéord paa er og vu. De 
lufte Hunfjonsord adffilles8 fra de aabne i den beftemte Form (dog ikfe 
overalt); de Iufte faae nemlig mæ eller i (Dog ogfaa a), 1 Flertallet inne 
(inn); de aabne faae a, i Fleertal unne (unn). Dativ bruges fun i een 
Dialeft (Sætersdalff). Det ubeftemte Fleertal faaer ofteft r (- ar i Maff. 
- ir og ur i Femin.). 
Gr. fafte, finne, vera; - Kiftez Skve, Furu; Skaali (Skaal'æ, 
Set. - Sfaal'a, nedre Diftrifter), Skaalinne (-inn'); Kifta, Kiftunne 
(uro, Furunne). - Ubeftemt Fleertal: Stavar, Endar, Skaalir, Grei- 
nit, Kiftur, Sfvur. 
D. Den veftre oplandffe Forgrening, 
eller Eyprogarterne i Hallingdal, Balders og nordre Guldbrandsbdalen. 
Infinitiver paa e og a. Hunfjensord paa er og u (famt vo). Fe 
mininerne8 Gndelfer i den beftemte Form ere ulige; de lukte Drd faae —e, 
i Fleertal inn (dn); de aabne faae —ga (nogle v), i Fleertal unn Cudn). 
