96 
Dativ bruged vegelmæsfig og er toformet i Maffuliner og Femininer.  VFleer- 
tal mangler v. 
Er. Beftemt Form: Sfaal'e, Sole; Sfanlinn (Sfaalidn, Hal. 
Vald), Kifta, Huva; Kiftunn (-udn, Hall. B.), Huvunn. Dativ: mæ 
GStav'e, aat Hefte, i Enda, paa Baffa (m.); i Sfaalen, Soleni i 
iftun, paa Stivun (€); å Hufe (2.). 
6. Den vftre vplandffe Forgrening, 
eller Sprøgarterne i føndre Guldbrandsbdalen, Toten og Hedemarken 
Cog formodentlig vgjaa Øfterbalen). 
SInfinitiver paa e og å. Alle Hunfjonsord faae —a i det beftemte 
Gental.  Dativ bruged regelmæsfig og er toformet i Femininerne.  Fleertal 
har fædvanlig r (er eller ær). 
Gr. Beftemt 3. Sfaal'a, Sol'a, Kifta, Hua, - Furua.  Dativer: 
mæ Stav'a, aat Heft'a, i Enda;- i Skaalen, i Kiftu, paa Sfvun. 
T. Den vigenffe Forgrening, 
eller Sprogarterne i Diftrifterne omfring Kriftiania og ved Krifttaniafjorden. 
Infinitiver og Hunfjondord fædvanligft paa er. Ulle Hunfjensord 
faae —a i det beftemte Gental. Dativ forefommer ikke. 
(Nyere og mindre ægte Dialekter). 
Det maa endnu anmærkeé, at det, fom her er anfort, fun er de 
mærfeligfte af de Former, fom ere forffjellige i Sprogets Forgreninger. I 
Udfaftet til Dialeftlæren ere derimod mange andre Former og Kjendemær- 
Fer tillægåviis anforte, ligefom ogfaa de Dialekter, hvoraf enhver Borgre: 
ning beftaaer, ere paa vedfommende Sted anforte med Ungivelfe af de 
vigtigfte Former, hvorved de adffille fig fra hinanden. 
———=== å —=——— 
