Å 155 
det Samme, dog kun som en Formodning; ere disse Efterretninger paa- 
lidelige, kan Sagen maaskee forklares deraf. Medens han studerede til 
Baccalaureusgraden, fik han et Vikarie i Marie Kirken i Oslo, ,,dog 
saa**, heder det, ,,at naar han ikke studerer hos noget Universitet, da 
skal han residere og boe hos Oslo Domkirke og gjöre deraf slig Tynge 
og Besværing baade inden Kirken og uden, som andre residerende Vi- 
karier gjøre der sammesteds** o. s. v. Brevet er udfærdiget Frederiks- 
borg 25 April 1561 (Norske Registranter 2, 682).  Aaret efter at han var 
udnævnt til Rektor, giftede han sig med en Datter af Mag. Frants Berg, 
Biskop i Oslo og Hammer Stift; hun kaldes snart Margaretha, snart 
Magdalena; maaskee Margaretha er det rette Navn, da hun vel var op- 
kaldt efter sin Bedstemoder Margaretha Grött (Pont. Annaler IHT. 189). 
I Aaret 1571 drog Iens Nielssön atter ned til Kjöbenhavn, hvortil han 
vel var sat istand derved, at han Aaret forud var bleven forlenet med et 
Kannikedömme ved kgl. Brev af Nykjöping 27 October 1570 (Norske 
Registr. 2, 940). "Under Opholdet i Kjöbenhavn tog han den 18 Sepibr. 
 Magistergraden. Hans Svigerfader, den gamle Mag. Frants Berg, var 
nu bleven saa svag og affældig, at han trængte til en Medhjælper, som 
kunde foretage de besværligste Visitationsreiser og forresten hjælpe ham 
i Embedets Bestyrelse; han henvendte sig i den Anledning til Kongen, 
og der udstedtes et Brev til Kapitlet i Oslo, saalydende (Norske Registr. 
2 23); 
Brev til Kapitel udi Oslo og Hammer Domkirker, at de samt- 
ligen skulle udvælge og tilnævne en gudfrygtig lærd Mand, som M. 
Frants Berg, Superintendent udi for»e Stifter, kunde hjælpe udi hans 
Befaling at visitere Kirkerne udi samme Stifter ut seqv. 
Vi Friderich hilse Eder, os elskelig, hæderlig Kapitel udi Oslo og 
Hammer Domkirker med Gud og vor Naade; vider, at os elskelig, hæderlig 
og höilærd Mand Mester Frantz Berg, Superintendent udi for»e Oslo og 
Hammer Stifter, haver underdanigst ladet give os tilkjende, hvorledes han 
for hans Alderdom og Skröbelighed nu længer alene og uden en Medhjæl- 
per ikke kan paa hans Embeds Vegne forestaae forne tvende Stigter, og der- 
for begjæret, at hannem maaite tilforordnes en god, forstandig, lærd Mand 
