197 
paa giftede påivi sig ER «Anna Glad, Datter af Borgermester i Oslo Oluf 
Glad og Margaretha Pedersdatter; hun födte LA 5 Börn, om Py ilke 
Intet vides; hun overlevede ham. G 
Mag. fens har været en lærd Mand og har som de Tiders Viden= 
Skubåmaænd syslet med temmelig forskjellig rartede Gjenstande, ialfald har 
han havt Interesse for dem og noget Skjön paa «dem, som man kan see 
af hans Gptegnelser. Langebek (Danske Magazin 1,73) siger, at han 
"vår ,en temmelig god latinsk Poei*, eg Hammer finder endog, at han 
hår havt et besynderligt. Geni til at forfatte latinske Vers*; en Forteg- 
nelse over hans trykte Skrifter findes i Nyerups og Krafts Litteratur- 
"lexikon, og blandt dem kan mærkes et latinsk Digt i Anledning af Kome- 
ten, som viste sig 1577, en latinsk Elegie i Anledning af hans lille Dai- 
ter Katharinas Död (1581); en Fortolkning af. Iste Kapitel af Genesis, 
skreven for at forslaae Sorgen over Husiruens Död og tilegnet Sviger- 
faderen Mag. Frants Berg; den er beregnet paa at bruges af Disciplene 
i Oslo Kathedralskole og trykt i Rostock 1583; fremdeles nogle theølo= 
giske Skrifter og Ligprædikener. Foruden disse trykte Værker har man 
ogsaa adskillige uirykte Gptegnelser, blandt hvilke især kan mærkes den 
oftere. omtalte ,Tegnebog*, der opbevares i det kgl. Bibliothek i Kjöben- 
havn, og hveraf Nyerup har givet Uddrag. - I den findes: Familieanteg- 
nelser, Register over alle Hovedkirker og Annexkirker i Oslo og Ham- 
mer Stift, norsk Kongerække, norske Bisperækker, Bemærkninger paa 
Visitåtsreiser fra 1574-1597 og et Calendarium perpeiuum, beregnet efter 
Oslo's Polhöide. 
Men ikke alene som latinsk Skribent har Mag. Iens et hædret 
Navn Hand sine Samtidige, ogsaa af vor oldnorske Litteratur har han 
stor Fortjeneste. Han var en af de faae Mænd i hiin Tid, som forstod 
at læse og kunde vurdere Sagalitteraturen, og han har ogsaa bidraget 
Sit til dens Bevarelse. Han forstod ikke alene at læse det gamle Sprog, 
mer kunde endeg skrive det temmelig godt (Leetor Unger i en Notits 
om ham i Norsk Tidsskr. for Vidsk. og Litt. 1855, Side 291). Hans 
Hovedfortjeneste i denne Retning vil døg blive, at han har afskrevet en 
Deel af Snorre Sturlesöns Kongesagaer. (Fortalen og en Deel af Yng- 
lingasagaen mangler i Afskriften, og den gaaer kun til Midten af Qlaf 
157 
