199 
; Oprettelsen af en Boghandling, da Biskop Frants Berg ikke syntes at 
- have beskjæftiget sig med litterære Sysler, ialfald har han ikke skrevet 
Noget. I et kgl. Brev siges der, at ,,da der ikke udi Oslo eller andre 
Kjöbstæder der udi Stiftet fandtes nogen Bogföre, som falholder hvis 
Böger Præster, Skolepersoner eller Andre have fornöden, skal Bispen 
og Kapitlet forhandle med en Bogföre, som skal gjöre dennem Tilföring 
- af gode nyttelige Böger, som og stedse skal boe og residere udi Oslo 
og allehaande Böger falholde", og denne Mand skal være fri for Skat 
og al anden borgerlig Tynge, ,,dog saa at han skal være forpligt xode, 
nyttelige Böger baade in theologia og in philosophia at tilföre og fal- 
holde og ikke nogen sektiske og hæretiske Böger'**), hvormed Bispen 
"skal have Opseende, ligesom ogsaa med at han sælger dem for et skjel- 
ligt og billigt Værd. Skanderborg 22de Januar 1575. (Norske Registr. 
3, 117; trykt i Sandvigs Saml. 2, 205). 
| Den Tid, i hvilken Mag. Iens beklædte Oslo Bispeembede, var 
vanskelig: Katholicismen var endnu ikke ganske udryddet, eller ialfald 
var ikke den lutherske Lære tilfulde bekjendt. Menighederne vare ned- 
sunkne i Vankundighed,-og som en Fölge deraf herskede Overtro, Usæ- 
delighed og Raahed i dem, og stort bedre stad det heller ikke til med 
- Præsterne. — Uheldigviis savnes netop den vigtigste Kilde, hvoraf man 
kunde öse Kundskab om den sædelige Tilstand blandt Læg og Lærd paa 
denne Tid, nemlig Kapitelsbögerne, ialfald findes de ikke i Rigsarkivet: 
den ældste Kapitelsbog, som opbevares der, er först fra Mag. Iens's 
Eftermand Mag. Anders Bentssön Dals Tid, og det, saavidt mindes, först 
fra Slutningen af hans Embedstid. Man kan vistnok med temmelig 
Sandsynlighed slutte sig til, at Tilstanden i dette Stift ikke var stort 
bedre end i Nabostiftet Stavanger under Mag. Iens's Samtidige Mag. 
Iörgen Erichssön, hvorom kan læses i Theol. Tidsskrift 2, 155-278, ved 
A. Faye; idet Mindste har Indholdet af Kapitelsbögerne i den nærmest 
-paafölgende Tid, Begyndelsen af det 17de Aarhundrede, en sörgelig 
på 
*) Til disse forbudne sektiske og hæretiske Böger regnedes senerehen ogsaa Formula 
concordiæ; de, som solgte den, skulde have forbrudt deres Roeslud og siraffes 
paa Livet uden al Naade", Kgl. Brev af 23de Juli 4580. Pont Ann. II, 182. 
