204. 
Kapellaner i sine Kontrakter afgave udirykkeligt Løfte om at ægte sin 
Sognepræsts Datter *). | | Pr 
Forsömmelige Præster sögte han at tale til Rette og faae dem til 
at love Bedring; saaledes maatte Hr. Hans Jakobssön i Hvideseid 3die 
Juni 1582 i Provstens og flere Medbiödres Nærværelse afgive den For- 
pligtelse, ,,at han ikke skulde forsømme Tjenesten i sine Kirker over en 
Söndag, uden han fik en Anden i sit Sted. Dersom han gjorde det, 
skulde han have sit: Kald fortabt**. (Bispest. Br. 22). Om han holdt 
det, vides ikke; ialfald blev han ikke længe i Præstegjeldet; i 1590 finde 
vi en anden Præst der, Hr. Hans Berentssön, som Statholderen Axel 
Gyldenstjerne og Bispen den 16de Mai maatte suspendere, fordi han ikke 
efter Stevning havde mödt for at forsvare sig mod Almuens og Kapel- 
lanens Klagemaal; til Stevningen ,,skal han have spottelig, trodsig og 
foragtelig svaret og siddet overhörig**.  (Bispst. Br. No. 34). Dette 
Exempel paa Trods var ikke enestaaende; under No. 21 i samme Brev- 
samling findes nogle Erklæringer angaaende en Historie med en Præst 
paa Næsodden, som er ganske betegnende for, hvad en Biskop i de Dage 
maatte udstaae; jeg anförer den i sin Heelhed. GP 
Jeg Siurdr Pederssen, Sognepræst til Trygstadt, kjendes og 
gjör vitterligt med dette mit aabne Brev, at jeg var udi Oslo den I6de 
Martii til Mester Jenssis. Som vi sade over Maaltidt om Afienen, efter 
Klokken havde slaget 7, kom Hr. Iens [Svane] paa Næsodden, skikkede 
Bud i Stuffuen for sig og sagde sig ville tale med Mester Iens om nogen 
Ting, sam storligen skulde ligge Magt paa. Der han nu kom ind i 
Stufluen, og som mig siuntis vel rusindis, beklagede han, hvorledes at 
Daniels Broder havde forlöbet sin Tjeneste og havde stjaalet hannem 
ifra en Øxe og et Par Buxer. Svarede da Mester Iens og sagde: Hvad 
kommer det Daniel ved? Jo, svarede Hr. Iens, jeg vil, at I skal for- 
holde hannem, indtil saalænge jeg faaer Fat paa den Anden; thi å 

*) Den norske Ordinans (af 1607) finder. sig foranlediget til formelig at forbyde 
- saadanne Transactioner; det heder Fol, 46: ,Ikke heller maa nogen Præst tilste- 
des at kalde sin egen Sön til Kapellan, heller nogen Fremmede, som ha EE 
agter at give sin Datter, og udi saa Maade fradrage Sognemændene fra deres 
rette Kalds Frihed* — —, | 

