| 209 
ee sig mod "Forældrene ulydige, ikke uden stor Guds Fortörnelse og 
mange Menneskers Forargelse, eg naar Superintendenterne der samme- 
steds ikke kunne hjælpe og forfremme slige udugtige og ubekvemmelige 
Personer for deres grove Uskikkeligheds Skyld til noget Kald og Vil 
kaar, da lade de sig tit og ofte ikke alene med Fortalelse og grove Ef- 
tersagn mod Superintendenten höre og bemærke, meden og Præsterne 
deres Forældre det saa handle og forskaffe hos Almuen, at saadanne 
deres Sönner, Superintendenten uadspurgt, bliver för deres Död kaldet 
og udvælget efter dennem og udi deres Sted igjen at være Sognepræ- 
ster og udi saa Maade ved slig ukristelig og ulovlig Middel forirænger 
og forskyder de Kapellaner, som længe have tjent, og indirænge slige 
Personer til det hellige Prædike-Embede, hvortil gudfrygtige og lærde 
Personer billigen burde at kaldes, tilskikkes og forordnes.* — For at 
faae dette afskaffet skal herefter Ingensomhelst ,,kalde eller udvælge nogne 
Personer eller Andre til at være deres Sognepræster og Sjælesörgere, för- 
end de rette Sognepræster ved Döden er afgangen, medens at de den- 
nem dermed aldeles efter Qrdinansen skulle forholde**; og naar en Person 
lader sig kalde og tilferhandler sig et Kald, förend den rette Sognepræst 
er död, da skal sligt Kald aldeles ingen Magt have, men de, søm håve 
udgivet det, skulle derfor stande til Rette, og den, som saaledes har 
ladet sig kalde, skal derefter ikke tilstedes til noget Kald. — Hafnix 
7de Oct. 1597. (Norske Tegnelser for 1597)*). 
Som et slaaende Exempel paa, hvorvidt Præster, der vare op- 
dragne i denne Skole, kunde gaae i sin Raahed, kan anföres, ,,at en 
Præst ved Navn Hr. Augustinus, som haver bedrevet meget Modvillig- 
hed, iblandt Andet skal have slaget Kirkeværgen udi Ansigtet med Vi- 
nen, som Folket skulde berettes med*; herom havde Statholderen Axel 
 Gyldenstjerne gjort Indberetning og faaer Befaling til at indstævne ham 
for Bispen og efter Dommens Lydelse straffe ham, som vedbör. Hvad 
Dom han fik, berettes ikke. Brevet er dateret Hafniæ 4de Marts 1592 
i og findes blandt Norske Tegn. for 1592. 
*) Dette Kongebrev har nok ikke medfört nogen videre Forandring i den paakla- 
gede Uskik” Den norske Ordinans (af 1607) omtaler den som fremdeles herskende 
og ivrer meget stærkt mod den. (Fol. 45, b og 46). 


