113 
Mag. Frants i de sidste Aar af sin Embedstid visselig mere var Biskop 
af Navn end i Virkel'gheden. — | 
Efter disse Fakta tör man vist ikke paastaae, at den Skildring 
af Aædernes Tilstand, som gives i det bekjendte samtidige Skrift ,,den 
norske &0**, egentlig er usand, skjönt Forfatteren, i hvis Plan det ligger 
åt see Alling fra den værste Side, vistnok har malet med temmelig mörke 
Farver. Efterat han i de mest mulig djærve og massive Udtryk har 
skildret de verdslige Stænders dyhe Fordærvelse, siger han: ,,Af Bi- 
skopperne ere nogle gamle og svge, de øvrige passe deres Betjening 
som de bör, men af Præsterne ere en Deel besatte; med Gjerrighedsdjæ- 
-velen og en Deel Bpikuræer (— flere Exempler herpaa anföres). Lands- 
bypræster og Kapellaner ere Horejægere, en Deel af dem Bondeplagere 
og passe kun lidet paa deres Embede. Skolemesterne gaae ledige, tage 
bihere for seribere og see til at forföre Piger og gifte Koner. - (Exem- 
pler) — —. Bergens By er som Sodoma og Gomorrha, deri ere Kalvini- 
ster, Vederdöbere, Aagerkarle, Udsugere, Horeri og Blodskam gaae der 
i Svang — —, Deres Præster straffe dem vel derfor i Kirken og lære 
dem Vei til Himmelen, men i deres Stuer og Samkvemme svire de til 
- den lyse Morgen og lære deres Tilhörere Veien til Helvede** (Exempler 
anföres paa den væmmeligste Uteerlighed og Drukkenskab blandt Præster). 
I denne forfærdelige Skildring bar Forfatteren vistnok nærmest Bergen 
for Øie, hvor vel alskens Usædelighed gik langt mere i Svang end i 
andre Byer i Landet (cfr. Norske Saml. 1, 14). - Imidlertid tilföier han: ,,1I 
de andre Stæder i Landet, Christiania*), Skien, Tönsberg, Oddewald, Fre- 
 deriksstad, Mandal, Stavanger, Throndhjem, Wardehuus er det ligesaa for- 
keert. De gode gamle Normænd skulde staae op, de vilde vist forundre 
sig, at Gud saalænge vil tilstede det". (Sandvigs (Suhms) Saml. 2, 1. 
*) Da der staaer ,Christiania*, kunde man indvende, at Skildringen ikke gjælder 
Biskop Iens's Tid; men som man kan see af den i Sandvigs Samlinger forud- 
skikkede Indledning, er Skriftet sandsynligviis forfattet senest 1585. Sagen hænger 
nemlig saaledes sammen, at i den yngste Afskrift, hvoraf Aftrykket i Samlingerne 
er taget, er ,Oslo* ombyttet med Christiania"; der har man ogsaa et Vidnes- 
-+ byrd om, at den ovenfor beskrevne sörgelige Sædernes Tilstand endnu lang Tid 
vedvarede, 
15* 
