999 
Bevæggrund indblandet; det andet Tilfælde, som omtales, hører ikke 
hid; der berettes, at «der vare nogle Skotter, ,,som myrdte og brændte 
HBr. Arne, Sognepræst i Solberg** (i Vikem. - Der findes ikke saa faae 
Spor af, at Almuen foragtede sine Præster for deres Vandel og kanskee 
vel undertiden med' bevidst eller ubevidst Tanke for deres Udygtighed; 
men der mangler Beviis for den ofte fremsatte Paasiand, at de af Re- 
ligionshad tilfoiede dem nogen Overlast. En af de hyppigste Grande til 4 
Uenighed mellem Præsten og Menigheden var Erlæggelsen af Tienden; 
Almuen opfattede den evangeliske Frihed tillige som en Frihed for alle 
Afgifter til Kirken og ydede med megen Vrangvillighed Alt, hvad der 
krævedes til Præsternes Underholdning; den Sag blev, som för omtalt, 
afgjort paa Mödet i Skien 1576 og nærmere bestemt ved Ordinansen af. 
1607. Vistnok findes der adskillige Sagn om Præstedrab fra denne Tid, 
— en Deel ere samlede i A. Fayes norske Sagn (Side 186 190) —, men kun 
i eet af disse, et Sagn fra Hardanger, findes nogen Antydning af Fana- 
tisme; i alle de övrige Sagn er der ikke Spor deraf. Man kan vel med 
Sandhed sige, at religiös Kanatisme aldrig har kunnet fæste Rod i vort 
Land, og paa denne Tid var den vist i mindre Grad tilstede end nogen- Å 
sinde. Almuen bröd sig omtrent ligemeget om ,,den papistiske** og den 
sevangeliske* Lære, forudsat at man ikke kom deres personlige Interesse 
for nær; Paastanden maa naturligviis ikke tages bogstavelig, men om- 
trent dette Indtryk faaer man ialfald, naar man i Kapitelsbögerne læser 
om de ,»jesuitiske Actioner*,- hvoraf der findes adskillige i de paaföl- 
gende 20 å 30 Aar; de, der her beskyldes for ,Papisme og Jesuitisme* 
ere altid enten Præster eller Studenter, altsaa studerede Folk, nogen Al- 
muesmand findes ikke ialfald i Oslo Stift anklaget derfor. — Noget an- 
derledes var det med Kalvinismen; der maa i dette Tidsrum have været 
Adskillige, som bekjendte sig til den eller hældede til den; thi under: 
Aarene 1605, 1610 og 1620 findes i Oslo Kapitelsböger flere Lægfolk an- 
* klagede derfor; men af Navnene at dömme vare de aliesammen Tydskere 
eller Hollændere, de Sidste sandsy nligviis udvandrede under Spaniernes 
blodige Inkvisitionsforfölgelser. I Anledning af de tydske Kalvinister 
og Anabaptister, som flyttede ind I Landet havde allerede Christian den 
3die 1554 befalet, at de skulde examineres i Religionen, og Frederik den 
