294 
det nu vel kan være at befrygte, at nogen saadan urolige Memesker, 
som udi disse Riger saavelsom: andensteds kunde findes, efter hans Kjær» 
ligheds dödelige Afgang kunde dennem forlyste imod den Rolighed og. 
Samdrægtighed, som Gud almægiigst af sin store Naade vore Riger-og 
Undersaatter til des udi den kristelige Religion haver undt og giv et, af. 
Ensindighed noget Nyt eller nogen Forandring, nye Disputeringer eller 
Piren ner kunde dennem understaae at begynde eller sig fornemme lade, 
hvoraf udi disse Riger som andensteds videre Kiv, Disputering og Usam- 
drægtighed kunde foraarsages, Guds Navns Ære til Forhindring og Men» 
nesken til Forargelse, da paa det Saadant herefter som til des forme- 
delst Guds Naade og Øvrigheds tilbörlig Opsyn maa forekommes, bede. 
vi Eder og ville, at I paa vore Vegne alvorligen forholder, tilsiger og 
forbyder alle Præster, Læsemester, Skolemester og andre Lærere udi 
Eders- Stigt nogen nye Disputatser at opvække enten der udi deres Præ- 
diken, Leisser og Lære eller udi anden Samtale om Sakramentet eller 
andre den kristelige Troes Artikler, medens at de paa det Eenfoldigste 
saameget, som paa Salighedsens Vegne Behov gjöres, efter Augsburger 
Confessionen deres Sognefolk lære og undervise; desligest at sig og Ingen 
understaae Noget udi de Ceremonier, udi Ordinansen ere vedtagne og 
til des udi Kirkerne her udi Riget brugelig haver været, at for andre af. 
ensindig privat Mening, medens at de Alle og Hver holde dennem udi 
Lærdommen og Ceremonier, eftersom udi höistbemeldte vor kjære Faders 
Tid og til des er skeet, og efter den hellig profetisk og apostolisk Skrift 
og den augsburgske Confession, efter Ordinansen og de Breve, hans Kjær- 
lighed udi sin Tid derom haver ladet udskrive, og at I derover alvorligen 
holder og dermed haver et flittigt Indseende; saafremt som Nogen heri- 
mod findes at gjöre, eller I med Nogen see gjennem Fingre, skulle å vist | 
have Eder og dennem at formode, at det herefter ikke mindre'end udi 
höistbemeldte vor kjære salige Hr. Faders Tid skal blive skjænket eller 
ustraffet afgaae, medens hvis Forsömmelse eller Modvillighed derimod 
kan befindes, at de skulle stande til Reite og uden: Naade blive straffet; 
at I derfore paa Eders Embeds. Vegne vilde" vide Eder derefter at fe 
holde og med det Förste at lade. alle Provster, Sognepræster og Lærere E 
F 
