20 
i | Kirkedören, andre Steder ledte man dem ind Ped Lys, i Bryllupper og 
Gjæstebude drak man endnu Gud Faders, Gud Söns og den hellig Aands 
Skaal o. s. v. Af Spörgsmaalene og de iilföiede Svar seer man, at 
Forholdene i Oslo og Hammer Stift omtrent vare de samme som i Na- 
bostiftet Stavanger, hvorom kan læses i Stavangersynodens' Forhandlin- 
ger for 1573 (Theol. Tidsskr. 2, 245 flg.)... Endnuet af Mag. Iens's 
- Spörgsmaal fortjener at anföres, nemlig: ,,.Om det maatte blive tilstedt at 
bolde synodum provincialem een Gang om Aaret over begge Stifterne, 
som Præsterne holdt den i Danmark; thi sommesteds i forne Stifter have 
de den holdet og endnu holder og sommesteds ikke:* Derpaa svarer 
Biskop Povel Madssön, at det vilde være nyttigt, om der först kunde 
afholdes en almindelig og dernæst en provinciål Synode een Gang om 
Aaret omkring St. Hans Tider; men man skulde vel vogte sig for Over- 
 daad og Luxus og holde Synoden paa den (af Palladius) foreskrevne 
 Maade. Om Mag. lens gjorde videre Foranstaltninger for at faae saa- 
danne Synoder istand, vides ikke; der findes ialfald intet kgl. Brev om 
den Sag, og uden et saadant kunde vel Intet skee. Pontoppidan (Anna- * 
lerne III, 46) siger ganske kortelig, at i Norge holdtes ikke Provincial- 
synoder, af den Grund at Veien for de Fleste vilde blive for lang. En 
Undtagelse herfra har dog ialfald den ovennævnte Stavangersynode været, 
og af Biskop lens's Npörgsmaal kan man ogsaa see, at Synoder virkelig 
have været afholdt ogsaa i hans Stift baade för og i Begyndelsen af 
hans Tid. 
Naar man i Almindelighed vil fælde en Dom over Mag. Iens's Virk- 
somhed, tör man vist paastaae, at han var en Mand, der var sin vig- 
tige Post værdig og voxen, og som trods de i mange Henseender van- 
skelige og ugunstige Forholde arbeidede med en Troskab og Nidkjær-- 
 hed, der visselig øgsaa har baaret gode Frugter, og at han, en af de 
faae norskfödte Biskopper paa de Tider, med Hæder kan forsvare sin 
Plads blandt de som oftest vistnok ret dygtige danskfödte Biskopper. 

Dei kgl. n. Videnskeelele Skr, i det 49de Aarh. 4de B. 2det H. 17 
