
7 
bölcs, ki bolond? ki erős, ki vézna? ki ép, ki beteg? ki 
szép, ki csuf? Milliók kacsintanak a szemébe, tapadnak 
aikára, borulnak kebelére, bele vesznek ölébe. Ott jutott 
Weiningernek is nem ugyan szerelem, nem ugyan érzékisé- 
gének teljes kielégítése, de utálat és megvetés nélkül adott 
érzéki mámor. Ebben a világban a maga pénzével éppen 
ugy hóditott, mint akár a legdaliásabb termetü és legszebb 
arcu lovastiszt. Ez az egyenlőség azonban csak látszó- 
lagosan szerzett neki megnyugvást. Mindig érezte, hogy 
az orfeumok, éjjeli kávéházak és zugkávéházak leányai, 
kikkel majdnem oly bizalmas barátságot tartott, mint Scho- 
penhauer szellemével, mégis csak szurrogátuiiát nyujthat- 
ják neki annak, ami teljességgel megvásárolhatatlan. 
Ez az elégedetlenség — a lélek inségénél sokkal ki- 
nosabb, mert el nem altatható: a hus elégedetlensége 
— megzavarta egész látását. Csupán a prostituált nőt 
ismerte és ennek képét merész általánositással átvitte az 
egész női nemre. Megkülönböztette ugyan a Dirne tipu- 
szát a Mutter tipuszától, de ezt a szembeállitást maga 
tette tárgytalanná, amikor a női nem végső titkát kutatva 
a Mutter tipuszában is megtalálja a Dirne elemeit. 
Weininger több helyütt arra hivatkozik, hogy a nők- 
ről nem az van a legrosszabb véleménynyel, akinek leg- 
kevesebb sikere volt náluk, hanem az, aki a legnagyobb 
szerencsével folytatta közöttük szexualis hadjáratait. Don 
Juannak kellett a női nem legnagyobb megvetőjének len- 
nie. Egy másik, vizsgálódásának szempontját igazoló véle- 
kedése pedig az, hogy nincsenek oly férfiak, akik sokat 
gondolkodtak a nőkről és mégis nagyrabecsülik őket. Csak 
az nem gyülöli és nem veti meg a nőket, aki nem tette őket 
alaposabb és komolyabb gondolkodás tárgyává. 
Önigazolásnak ez első pillanatra eléggé tetszetősnek 
. látszik, de a konkrét esetre alkalmazva: nem állhat meg. 
MWeiningernek szerencsétlen fizikuma miatt egyáltalán nem 
