

BNDERSEN, AZ EMBER 
Dokumentumok 
Ü. 
Apja őrült volt, atyai nagyapja futó bolond. Anyja 
óriási termetü, férfias külsejü nő, aki egész életén át 
rabja maradt az iszákosságnak. A delirium tremens pusz- 
titotta el a szegények házában. A gyermek Andersenről 
azt mondották játszótársai, hogy bolond, mint a nagyapja. 
HI. 
sÉEletem meséjex cimü önéletrajzában  ifjuságának 
kedvteléseiről igy számol be: "Legnagyobb örömöm abban 
tellett, hogy babaruhákat varrtam és babákkal játszottam.c 
Majd ezt vallja: :Nap-nap után otthon ültem, babaruhát 
varrva. Hogy megszerezzem az ehhez szükséges tarka 
tongyokat, divatáru-boltokban szövet- és selyem-szalag- 
mintákat kéregettem. Fantáziám oly annyira foglalkozott 
ezzel a babaholmival, hogy gyakran megállottam az ut- 
cán és nézegettem a selyembe s bársonyba öltözött ele- 
gáns hölgyeket. Képzeletemben aztán ollóm alatt láttam 
ezt a piperét. Egész órák teltek el, miközben ezzel fog- 
lalkoztattam elmémet.c 


