













































benne, gyakran és keményen gondol a budapesti orszá- 
gos zeneakadémiára. Erről szövi az elmélkedések szép 
perzsaszőnyegeit, erről épitgeti a tervek kecses archi- 
tekturáju pavillonjait, ezzel kapcsolatban szervezkedik és 
szervez. Aki valamikor meg fogja rajzolni országunk 
legkülönb zenepedagógiai intézményének fejlődését, nem 
mordhat le azokról a vázlatokról és szinfoltokról, ame- 
lyekkel Liszt Ferenc levelei sietnek segítségére. 
Ez a néhány sor természetesen nem lehet oly vak- 
merő, hogy kimeritése óhajtana lenni e most föltárt 
levelesláda tengernyi tartalmának. Aki bevonul a leve- 
lek közé, érdekes találkozásai lesznek. Szembe kerül majd 
az egyházi zene mélyről jött elméletével, a müvész 
és a kritikus ellenséges testvéri viszonyának fölényes 
taglalásával, a mult századbeli német zenei forradalom 
kutforrásainak hibátlan föltárásával, Wagner Richárd, Re- 
ményi Ede, Hans Bülow, Mosonyi Mihály szinte wdeo- 
impresszionista modorban papirosra szikrázott arckép- 
vázlataival. Az egész levelezésen pedig végiggyöngyő- 
zik a szekszárdi vörösbor. Ennek Liszt Ferenc minden 
mennyeken és minden poklokon keresztül oly forróvérű 
hive maradt, hogy ezt a legkedvesebb narkotikumát, 
amely legmeghittebben játszott idegrendszerével, egy agi- 
tátor fanatizmusával és egy ügynök szivósságával vitte 
Kugusz báró szekszárdi pincéjéből Európa legelőkelőbb 
tudósainak, művészeinek és államférfiainak  ünnepiesen 
megteritett asztalára. 
Liszt . Ferenc életében, amely az egész mindenség 
savát-borsát fölszivta és belegyurta magába, ebben az 
életben, amelynek cselekvője és elszenvedője számtalan- 
szor tette meg az állattól az Istenhez fölmagasztosodó 
és az Istentől az állathoz lebukó utat, ebben az ijesz- 
tően, de egyben imponálóan bonyolult életben az erotika 
az igazgató és a főrendező. Liszt egyik női életirója, 
87 

[1 
h/ 
úJ 
e 
4 
af 
at 
Lay VAK 
ám 
ösze 
ZU Aza 

