
Jamost álláridó festőre talált Szigligeti. u. n. nójsztanin üt, 
"ben, ez. idillies melodrámákban. Petőfi viszont a déli- . 
. " bábnak varázsló erejét,. a furulyaszó megkapó egy- 
" szerűségét sajátitotta el; ajkán a mindennapi érzések 
: mindennapi szavai á legüdébb érzelmeknek zenei hullám- 
: zásává alakultak. Szóval a szinműnek már nyitva sállótt 
HA kor. kívánta út, a lirában nagy tehetség iparkodott 
"" hazánk .chansonnierjévé lenni: csak az éposz várt még. 
új imesterére. Petőfi ugyan ebben is megpróbálkozott, 
"de hol szónokiasan kívánt pompázni, hol viharorgonán 
"akart játszani a la Byron: pedig ez távol állt erejétől, 
. Egyetlen egyszer jutott közel a helyes célhoz, mikor 
János vitézében a népmese pongyolaságát kisértette meg; 
de ezt ő csak szerencsésebb ösztönből, véletlenül találta 
el. Az öntudatos mester Brany Jánosban lépett fel. 
Hazánk nagy költőinek trifoliumából  emlitettünk 
egyet: azt, kiben a művész mellett az ember sem ke- 
vésbé érdekes jelenség, sőt tán a legérdekesebb. társai 
között. Petőfi alakja a forradalom elviharzásával. foszlik 
szét, Vörösmarty megtörik az abszolutizmus alatt: Arany 
hazánk nagy válságát a kezdettől, a fordulóponton át, le a 
kétségbeesésen is keresztül végig éli; megéri a remény 
hajnalát, delét és — napjainkat. 
Művészete előtt csak bámulattal állunk meg és mi-. 
dőn most e rengeteg erdőben böngészéseinket némi rend- 
szerbe összegezzük, — kétkedés fog el: vajjon nem túl- 
merész e vállalkozás? Nem kegyelethiány-e, feltétlen hó- 
dolat helyett megértésre törekedni és igy megbirálást is 
kockáztatni? Gondoljuk el, mennyire meg szokta viselni 
"az idő az egykorú bírálatokat. Épp ezért csak szerény 
igényekkel lép fel e: tanulmány, mely a költő nyelvét, 
előadásmódjának szellemét, tárgykörét és főleg az in- 
dulatok rajzának irányát szándékozik vizsgálgatni. Vál- 
lalkozásunk nem vesz kárba, ha vizsgálódásunk  ered- 
