
23 
lovagi törvényben a te szavad semmi.c Vagy tán épen 
abban-e, hogy a lovagkornak legáltalánosabb, elhasznált 
külsősége, ez a kettős had oly sűrűn van  alkal- 
mazva?... S mint a feudalizmus helyett csak patriar- 
chalis, gyermeki hűséget, lojalitást találunk, úgy alkotja 
itt a kor vallási szellemét majd bigottság, majd falusi 
jámbor istenben bízás. Nővédőül, leszámitva egy anyá- 
nak megboszúlását, egyetlen egyszer lép fel Toldi, hogy 
akkor is neki vetett kelepcébe essék... egy rablóvárba. 
R költő Lajos királyt akarja első sorban daliás 10- 
vagnak rajzolni, legalább ezt az alakját veszi körül némi 
nimbuszszal. De szándéka kevés sikerrel jár. — Egyszer 
ugyan azt halljuk a királytól, hogy Cid volna az ideálja, 
de erről ő később semmit és a költő maga még csak 
annyit tud, hogy mond több ilyet is, mert ifjonta Rómá- 
ban forgott, s vala jártas deák tudományban.x Lajos 
is bizonyára inkább szóval, mint tettel követi fentemlí- 
tett mintaképét: hisz a sors sem igen kedvez neki, mert 
midőn párbajban tüntethetné ki személyes vitézségét, egy 
áruló nyíl teszi a harcra képtelenné: máskor meg a vár- 
vívásnál is dicsőség helyett nehéz sebet kap. Van ugyan 
magatartásában valami felsőbbséges önérzet, de nem egyszer 
vezérei szemrehányásának teszi ki magát, kikkel szem- 
ben aztán nemcsak visszavágó szavú, de igaztalan. Sőt 
néha nemes szívét is képes megtagadni indulatosságában. 
Vehetjük történelmi adatok nyomán, finom psyuchológiá- 
val készült alaknak: csak lovagi eszmény megtestüsélésé- 
nek nem. 
Annál kevésbbé közelíti meg ez eszményt a főalak, 
Toldi, minden nemessége, jósága mellett is. Maga költőnk 
mondja róla, hogy pórsuhanc, s valóban mindvé- 
gig csak vasgyúró kamasznak marad. Bravurjai mind 
olyanok, minők egy parasztlegénytől telhetnek, aki rerős, 
mint marha;c többnyire Kinizsi Pál-félék, mint a hogy 
