37 
ciók s változtatások némi nyomokat hagytak maguk után, 
gondolható. A ciklus elején előfordult személyekről, le- 
tüntök után, a középső és végső részben, tehát többször 
van szó, s itt észrevehető a szerkezet-toldozás.") Az át- 
dolgozás meg épen stilvegyüléket szült, mely nem ugyan 
oly eltérő művészi irányok jelentkezésében mutatkozik, mint 
Goethénél, de eltérő hangulatok vegyítésében. KDaliás 
időknek, vidám, derült hangja át-átcsapódik az uj ki- 
dolgozásba,a Toldi szerelmébe, bármennyire ügyelt 
isa költő, hogy mindent ennek komor, fájó hangulatá- 
hoz idomítson át. Igy mindjárt az ouverture témája, da- 
cára a bevezetés és vég módositásának, a maga derült- 
ségében maradt meg. Toldi álharcának iíréfás rajzából nem 
egy vonás csuszszan át a baljóslatú rajzba, bár ezuttal 
a hosszabb leírást s a tréfás befejező játékokat mel- 
lőzi költőnk: sMondja el, aki jobban rá ér.c Knikónak 
csintalanságain — észrevenni, hogy vidámabb légkörből 
kerültek ide. Sőt a csehországi kalandnál sem ismer- 
hetjük félre, ha e rész már egyenesen az uj terv 
számára készült is, mennyire elüt tréfájának élénk für- 
geségével. 
De elvégre e stilvegyülék nemcsak hogy elcsúszik, 
hanem még művészies hangulatbeli változatosságot idéz 
elő. Ellenben érezhetően szenved az átdolgozásoktól a 
szerkezet összhangja, mint ez a címek megváltoztatásából 
is sejthető: Daliás idők és Toldi szerelme. A 
felölelt tárgy kettős elemének békés egyetértése van itt 
megzavarva: ugyanis Toldi szerelmének története oly ke- 
t) Mellékesen említjük, hogy néhol a közbeszőtt 
önálló költeménynek máshova átheiyezése ismétlésekre 
vezet: így a Daliás Időkben a Zách Klára balladája 
a Toldi szerelmének VII. énekében állott a 29. 
versszak helyén, mely most nem egyéb, mint a XII. 
énekbe helyezett balladának rövid tartalom-elmondása. 
