44 
látnák, hogy külsejüket, egy Kanyaró söpredék rablóban- 
dája bitorolja, mint különlegességet! Az ősi idők világné- 
zetét muthologusainknak merészen ferde hypothézisei, ré- 
szint irodalmilag gyártoit hagyományok pótolgatják. Any- 
nyira szükében van költőnk az anyagnak, hogy a legcseké- 
luebb felhasználható adatkát sem veti meg; ezért vesz 
fel hún írást, áldomást, — kunkötés analógiájára — hun- 
kötést, — ezért veszi fel a mondának istenkardja mel- 
lett, Branyos-Rákosi Hadurját, Vörösmarty Ármányát, He- 
rodot skutháinak hires szimbolizmusát (egér, hal, ma- 
dár, nyíl), Toldynak Turul, Szabó Károly Rof s egyéb 
olvasásmódját ... Látjuk, hogy a hunkorszak rajza már 
több nehézséggel jár, mint a Lajos koráé. De hol ma- 
rad hát a költő kedvenc világa, hol maradnak a modern 
élet genreképei? ; 
Miért hangsulyozza költőnk annyira a hun-magyar 
rokonságot, mely ma már nálunk is inkább a kegyeleté, 
mintsem a tudományé, mért rajzolja húnjait mind magya- 
roknak,") más alkalommal adjuk meg rá a feleletet: tény, 
hogy Brany saját nemzetét rajzolja s így könnyen ki- 
elégítheti említett hajlamát. 
A magyar családélet ezúttal ujabb oldalról tárul elénk, 
midőn Etele kacagó, lihegő kis fiát huppáztatja, anyja 
pedig sszemmel kiséri ijedten, mégis azért büszke, hogy 
fia nem retten,c meg örömkönnyeket sír, hogy férje túláradó 
apai szívvel áldást kiván a igyermekre""), aki kedves 
X) Ahogy a snyakasabb főfő szittyákc Etele ellen 
lázonganak, az guintesszenciája az önző és önfejű, Vi- - 
szálykodó és konzervativ magyarjaink történetének. A 
konzervativizmusnak  genreképies humorú alakja Bulcsu 
vezér is, kinek borital újsága nem kell, mert burján 
leviért nem hagyja el az ősi kancatejt. 
kk) V. ö. mennyire elütő jelenet a Hektor családi 
köre az Ilias VI. énekében: egy percnyi idilli epizód 
a csatavész dühöngései közt! 

