59 
aprólékos másolások mind csak logikai következményei 
a vázolt iránynak."") 
Az egyes testrészek mozgásának meglepően pontos 
visszaadásából már előre sejthetni, hogy költőnk  na- 
gyobb mérvű, egész testmozgásokat is kedvel. Ezek kü- 
lönféle változatai nála csakugyan legytől-egyig a leg- 
finomabb árnyalatnak megfelelő kifejezéssei  rendelkez- 
nek. A magyar táncot egy költőnk sem tudta annyira 
a maga szeszélyességében rajzolni; sem az állati moz- 
dulatok alakzatait, mikre különösen vadászkalandok me- 
sélése nyujt alkalmat. Még hasonlataiban is, ahol lehet, 
az állatvilágot hozza elő; így a természet festésében: 
az arany-sugarait elöntő nap neki páva, mely tollait ber- 
zenti. Gyakran lelki állapotokra is alkalmazza áz állatok 
mozdulatait. Budának: smint sas fészkibe, ha idegen sas 
szállna, verte vadúl szivét az ijedtség szárnyas, Piroska 
lelövött gerleként vergődik sebeiben, Ilda haragos, ber- 
zent galamb, kit úgy kell édesgetni. Külső mozzanatok- 
nál pedig épen rendesen használ ily leirásokat: Tarnak, 
amint a lovagok rá akarnak támadni, side-oda vizslat 
szeme, mint az ebnek, ha sok erős kuvasz nekiesett egy- 
nekcz. Ilyenkor nélla a fizikai hűségért még az illető állat- 
nak conventionalis tipusát is képes mellőzni: a meg- 
riadt Tar neki őz, mely svisszagurul mintegy teste kö- 
rül s szágulds, — a felsikoltó Piroska ölü, héja stb. 
(Az őz kedves, szép, állat; az ölyv ragadozó ma- 
dár.) Ez állathasonlatokat egész tömegek rajzára is ki- 
terjeszti: hadgyakorlatoknál a  harcfiak, :mikép nagy 
foltja sereges madárnak, mind sorba verődnek, mielőtt 
leszállnakc; a felbőszült lovagság sbőszült gulyas, mely 
kt) Arany a Dorfpoesie erős prózaiságát : itt-ott 
a tárgyban is követi: v. ö. midőn Bencének házi sze- 
reket kommendálgat, vagy a magyar, főleg a. lacikony- 
hának leírását, 

