61 
semble helyett a részleteket iparkodik pontosan kidol- 
gozni: ezért díszesebb képei meglepnek ugyan pompájuk- 
kal, de lelkünkben nem alakulnak össze egy egészbe.") 
Máskülönben meg nem is igen szokása két-három alak- 
nál többet állítani egyszerre egymás mellé; hátterül sem 
használ rendesen többet, mennyit az általa szándékolt 
basrelief kiván. Nagyobb, tömegesebb rajzok legfeljebb 
csak oly tréfás sürgés-forgás modorában sikerülnek 
neki, minő a csehországi kaland elbeszélése. 
Egyáltalában véve, Arany nem annyira elragad, mint 
meghat, — nem képzeletünket gyujtja fel, de szivünket 
zsendíti, s ha el-el is talál érni az ábrándképek küszö- 
béig, lassan visszatér a valóhoz, laz élethez. Nincs meg 
benne Vörösmartynak germán befolyást eláruló fenséges 
fantasztikussága, sem Petőfinek majdnem szláv  szilaj- 
sága.  Nemzetünknek józan  csöndessége, mely még 
szalmatüzében sem túlélénk, — egyszerű, de mély ér- 
zése, — flegmatikus konzervativ természete, mely az éle- 
tet sajátságos humorral tekinti, — mindez Aranyban van 
meg a legtisztábban, s ezért ő a legmagyarabb nagy 
költőink trifoliumában. 















X$) V. ö. Daliás Idők. Toldi szerelme, Mátyás dai- 
ünnepe, melyről Brany meg is mondja, hogy a be- 
vonulás rajzát rbizonyos efféle látványosság gerjesztéc 
benne annak idejében. Említsük meg végül Toldi teme- 
tésének rajzát, melyben a komor melankólikus pátoszt 
szintén a genreképies stíl bénitja, mert túlközel hozza 
s az egésznek nagyon kiterjed egyes részleteir e. 

ha Ps isát lés 3 zz 76... po s - a-me a 
IZE Éz És sasszé ehe ű a 
esztést gt. 
Sz ság e Öt 
ési 
s 

