66 
hogy fagyott, következőleg fejezi ki: -cA föld vére össze 
fagyott csonttá; — hogy az erdőn a szél átzúgott: cszéltől 
az erdőt gyors láz kilelte,, — hogy villámlik: az egen 
lángsebek nyilnak, majd: savonaglik a felhők ideges") 
II. 
A férfi alakokban jelentkezik legszembeszökőbben, 
legdurvábban az indulatefstés reálizmusa. 
Arany ritkán merűl a szív rejtekeibe, ritkán szövi 
merészebben a lélek szálait; az örvények mélye helyett 
inkább marad bizonyos alapindulatoknál, melyek egysze- 
rüsége a mai kor regényiróinak complexitásokat ked- 
vellő modorával szemben, inkább a görög klaszikusoknak 
egyszerüségére emlékeztetne, csakhogy nála akárhány- 
szor csak alapindulatok, s nem alapérzelmek 
játszanak főszerepet. Egy alkalommal Byron hőseire kel- 
lett utalnunk: jegyezzük meg most, hogy köztük és az 
Aranyéi közt éles temperamentumbeli ellentét található. 
Byron emberei epés vérmérsékletűek. Aranyéi sanguini- 
cusok. A tulságos vérmesség mintegy Shakespeare bete- 
jeire emlékeztet, hogy Taine kifejezését használjuk, de 
lényeges különbséggel. Shakespearenél az állati élet fej- 
lettsége pusztán arra való, hogy a roppantul hányko- 
lódó léleknek erős hüvelyül szolgálhasson, — a test 
mintegy csak tenger, mely a felette zugó szellemnek 
viharütései alatt dobja fel hullámhegyeit: Arany ren- 
desen a physiologiára fekteti a fősúlyt, az indulatokat 
X) A Bolond Istókban (1. ének) hosszasabban ki- 
víve ad rokon képet magasbb fajtájú, de lényegében 
azonos művészettel: :A felhő szivén tűzfájdalomként 
gyakran átnyilallik egy-egy villámlás, mire a felleg kín- 
moraja hallik.c 

