100 
gőgöt, szájhősködést, szalmalángot, túlkönnyü engeszte- — 
lékenységet, pompa- és látszathajhászást, a — könyvből 
okoskodó gyakorlatiatlanságot. Annyi hiba hívta ki gúny- 
. ját, hogy fájdalma tőlük mintegy elmámorosodott, boros 
vigsággá változott; ezért merült itt úgy el vastagabb tré- 
fákba, melyek a cigány-jellem anekdota-vonásainak közbe 
szövésével a. művet a legszomorubban léha és a leg- 
érzékenyebb fájdalmakat parodizáló torzképpé teszik iro- 
dalmunkban. Ama másik müve, mely ca forradalmi bra- 
marbások hőstettein akart nevetniz és pedig már nem a 
mult leple alatt: Furkó Tamás, töredéknek maradt. 
cSirnom kellett — úgy mond költőnk — s abba hagytam.s 
Ugy látszik, hogy a közelmultnak ilyen felidézése 
. inkább boszankodással töltötte el, mint gúnynyal.") 
Összeomlott kedélyvilágának romjain csak lassan nőtt 
ki a humor zöldje; főleg, hogy a nagy csapás gyönge 
fizikai szervezetét is erősen megrázta, és ő testi-lelki kinok- 
tól vonaglott. De a kináikozó vigaszról, a halálról le kel- 
leiít mondania, ez a lemondás lelkét még jobban megtörte, 
még nyomorúbbá tette: cAz élet számvetése csal; remény- 
bukott szív halni vágy, — koldus marad, meg még se hal.- 
Sivár fatalismusban keresett tompító szert: cVigasztalásul 
annyi szenved, és szenved nálam annyi jobb; miért ne én 
is? porszem, akít a sorskerék hurcol és ledob.:5 Most egyre 
szilajabb, majdnem cinikus vidámság vesz rajta erőt: cHá- 
nyan vagyunk, kik a sorstól rongyot kapánk élet helyett; 
mégis mivelhogy nincs külömb, hordjuk biz azt, amíg le- 
het. Hajrá fiuk ez a pohár a szenvedő embernemért, 
mely várva tűr, csalódva hisz — s túl bírja élni a re- 
ményt!? Keserű Sylveszteréji toast ez, a világfájdalom- 
X) Ez időtájba esik különben egyik legmulatságo- 
sabb műve, a Jóka ördöge is, mely a falusi életet 
népmesei tréfával verseli fel. 

