TES TSEÉT ÉT IATA AETR TELT 1 2 E AV OVE ÖTVÖS EÁTENABAT TER MRA TERYLENG EAT AA NEE TÉN TÉNE 
10 


bolt rajongó ő, ki elkeseredtében mind csak önmagát 
sérti a kezébe ragadt kétélü fegyverrel. 
Embergyülölete mindent lábbal tapod. Neki az egész 
világ csak ámitó szédelgés; úgy véli, hogy ha az a meny- 
nyei Aristophanes, kit Heine sejtett, nem mulatna rajta, ú 
"a szép mindenség köréből rég mint fekélyt, úgy lökte. 
volna el.c Az emberek neki émelyitőn lágymeleg, gyáva . 
képmutatók, de gyülölet keltésre nem elég gonoszak; 
"csak undort, megvetést érdemelnek; miattuk még istent 
is meg kellene utálni, akinek képmásai. Legbiztosabb 
elv :gaznak, csalárdnak tartani mindentec. Hit, remény, 
szeretet, mikért annyi véráldozat esett hajdan, mint egy 
boldogabb kor zálogaiért, mire valók ma? Pereat rá- 
juk, kiüritett pohárként vágjuk a falhoz. Minek ma- 
gasztos elvek, mikor a test gyarlósága kajánul kijátsza? 
Feleid nyomorát könnyen felejted bor melleti; honfibúd 
elröppenésére elég egy szem-csipés; zaklatott lelked 
álomba zsibad. Az ember hitvány gépezetének nem a . 
szellem főrugója, de sra gyomor sa szemnek ingere.c 
Egyetlen vigaszunk, hogy: rjobb az ember sohasem is 
. vala.c 
Egy fizikai szenvedőnek elfogultságával túlozza Ma- 
dách a test gyarlóságát, mihez ellensúlyt a lélekben 
nem talál, mert ennek szervezete sem kevésbbé gyarló. 
A feledés és emlékezet viszássága, leginkább pedig az 
eszmélet ridegsége gyötri. A percet, múlandóságának tu- . 
data miatt, nem képes élvezni. Retteg vágya teljesűlé- 
sétől, mert előre érzi a rá következő kiábrándulást; 
kétsége a mámor percében sem szenderül el s a gyö- 
nyör csontvázzá változik az ő ölelése alatt; alig teszi 
ajkához a kéj poharát, a salak, a jóllakás undora 
már benne van mézitalában. A tantalusi kinok e visz-. 
szájától mint egy új René töviskoronáját érzi fején. . 
Életfilozófiájának az üres semmi lesz alapja. A lét. 
