
KRT RTT KEN ÁG AT NY RAZETAA TETT TET AÉT TOT BÁJE VÁRAT KTTTNÉTNNAYRE ÉRE YNKEN ÉTENEVÉNYŰTGYR 
"új p 9 § 
4 § ? 
14 
fer lényének ellentmondva, oly lelkesülten tud emlékezni 
a kereszt első hőséről, nagy Hunyadról és ennek népét 
méltónak vallja hozzá. 
RA patriotizmus szülté e következetlenség miatt az- 
tán ujabb  következetlenségbe kell esnie  Madáchnak, 
hogy visszatérhessen eredeti bölcseletéhez, midőn a vi- 
lágtörténettel áll szemben. Ha a körkerület egyik pont- 
ját előbb helyesnek találta, a többivel már elégedetlen- 
kedik. Egy nemzet sorsa reményre hangolta volt, most 
az emberiség  össznemzetéé kétséggel tölti el. Eleinte 
még a klasszikai hajdankort vesztett ideálként siratja, 
s az Ó- és Új-kor szembesitésekor azon  tünődik: 
"Miért nem imádunk, szeretünk, halunk most, miért nem 
foly a világ, mint hajdanán, Hellas napos, olajfás part- 
jain?-?) Mégis mihelyt kinyitja a történetek könyvétc, 
mely ovértől ázva mindenik sorábanc, rendes — nihiliz- 
musába sülyed. Ritkán jőnek, mint röpke álmok, nagy- 
szerü napok; talán csak hogy ne essenek kétségbe em- 
bernagyságon törpe századokc. s5Ez tehát a büszke em- 
ber története? — kérdi. — Lelkem elszorul, hogy mért 
"is küzd hiába? Érdemes-e vivni eszmékért, melyeket a 
megváltozott kor csak mosolyogni fogna? Oly kicsiny- 
nek érzem az embert s világát, mintha porszem lenne —. 
roppant sivatagban, melynek dőre hire nem nagy éle- 
ményt adc. Mintha csak e magánlevélnek sorait vissz- 
hangoztatná: :Oly kicsinynek érzem egész mindenünket, 
oly balgaságnak hirt, örök nevet, erényt, —  — mindent, 
mindent, hogy nem mondhatom; ilyenkor pisztolyozni me- 
gyek, s ha a golyó a deszkát hasogatva forgácsban 
hordja szét, üdülöke, Ez eszmékben teljesen meg van 
már az :Ember tragédiájánakc csirája. Sőt mi több, 
xx) (Későbbi jegyzet. V. ö. Musset Rolla- 
jának híres sorait: sRegrettez-vous le temps oü .. .) 

