20 
mindössze a rideg materialista szerepét deklamálja, ki- 7 
nek a világegyetem csak rossz verkli s ennek örök egy- 
hangú nótáját hallja a szférák zenéjében; ki a terem- 
tést a modern természettudomány szempontjából  te- 
kinti. Szentségtörő kacaj, maró gúny helyett a :hideg 
számító értelems az ő tere, az az remelkedett szempontc, 
honnan, úgymond, magát ismét az emberrel  azono- Mi. 
sítva: selőször a báj vész el, aztán a nagyság és erő, 
míg nem marad számunkra más, mint a rideg ma- 
thesisc. A mathesis azonban nem tagad, hanem csak 
viszonylagosít s nivellál. Lucifer tehát nem a tagadás 
szelleme; sőt még nem is az ad absurdumig vitt rideg 
ész. Madáchnak oly kevéssé sikerült itt is a hideg 
reflexió nyugalma, a bölcselői higgadtság, hogy az idé- 
zett elveken minduntalan érzik, minő csalódás fagyasz- . 
totta érzelmek ezek; érzéketlen blazirtság megtestesité- 
sére más temperatum kellett, mint aminővel Madách ren- . 
delkezett. 
Igy értendő Lucifer jelleme; minden egyéb csak 
ráerőszakolt  szineskedés, rosszul álló costume, mi alól 
erősen kiri a szerzőnek hasztalan palástolt egyénisége. 
"5 amennyire sikertelenül akarta Madách visszataszító- 
nak rajzolni ez alakot, ép annyira képtelen megnyerő- 
nek, szív- és észgyőzőnek rajzolni a szellemvilág má- 
sik, égi felét. Ez utóbbi által is, legalább negative, azt bi- 
zonyítja, mily kevéssé mélyen gyökerezik nála a gond- 
viselés hite. Ez az ő Ura csak öntelt, kitérő válaszok- 
kal tud vitatkozni, ami teljességgel nem bizonyítja őt a 
világ jogszerű korlátlan egyedurának. Midőn a tusában A 
kifáradt, — csalódott ember afelett töprengve:  :Miért, 
miért e percnyi öntudat, hogy lássuk a nemlét borza- 
dalmait?x — hozzá visszatér és megsivárult keblét a hit. 
édes malasztjának tárja fel, ez az Ur nem ihleti őt kinyi- 
latkoztatással, hanem olyasmit tanácsol, amire Ádám kor- j 



