"a újÖSÜ d (lá TANYA AR EY MLOL VT VEG 9 él AS Aba 1 ásza tá 8 Vé Hah 
38 
mokba esik; alászáll piedestáljáról és hitványnyá tör- 
pül. Mikor népét elinditja, egy halott anya és egy meg- 
gyalázott testvér követi. Ő e kettős csapástól ihletet, 
ösztönt nyerve kiált fel: "Oh egy őrült s egy halott 
kísér, ki merné állni utamat?c Azonban ki merné hinni, 
hogy e fenséges vezér, kit tulvilági hatalom pártfogol, 
kevéssel előbb azt tanácsolta népének, csináljon egy 
kis hasznot magának és az utolsóvacsorához kölcsönkért 
ékszereket rakja zsebre, ugyis eleget nyúzták őket az 
egyiptomiak. Igy használta fel itt szerzőnk a biblia nai- 
vitását. Mózes legyilkoltatja a nép kilenctizedrészét, és 
a  halálhörgésekre vad gúnynyal feleli: Azt hiszed, 
uradnak az lehet feladata, egy gyáva rossz népnek ha- 
zát szerezni? Ne hidd. A nép csak dőre eszköz egyes 
nagyok kezében, akik a világtörténetet vérével irják. 
A nép az eszköz, én a végrehajtó.c Aki igy egyesíti 
magában egy ókori zsarnok vérszomját és egy modern 
szociáldemokrata történetbölcseletét, az sarokba szorítta- 
tásakor meghunyászkodva fordít köpönyeget; majd meg- 
a felsőbb gondviselés parancsával takargatózik, tehetet- 
lenségét szájaskodással palástolja. Egyik percben orgyil- 
kosságot rendel gyáván el, a másikban szerelmi édel- 
gésnek adja át magát: mintha csak valamely konvencio- 
nális tragédia konvencionális szsarnokác-tól kölcsönözte 
volna költőnk e torz vonásokat. 
Említsünk meg egy nőalakot is ugyane műből. Ma- 
."dácnh költészetében nincs művésziebben  körvonalozoti 
alak, mint az episodicus Amráé. Miltiades és Keppler 
neje mellett foglal helyett, a nőiességet egészen uj ol- 
daláró! képviselve, mint aki merő dac és inger, legyőzetve 
is csábító, daemon. Az ifju hős Józsue és foglya, a 
moabita lány közti párbeszédek, a harmadik felvonás 
végén meg a negyedik elején, a drámai művészetnek 
egyes foltok dacára is, mesterileg szőtt példányai, minőt 

