épen nem általános. Innét van, hogy napjainkban az 
igazi tudományok melleit rengeteg iömegü skolasztikát 
is müvelnek, ugyannyira, hogy a jelenkori egyetemi tudo- 
mányosság fele skolasztikus. Ide tartozik például a jogi 
oktatás legnagyobb része. Minden praktikus jogász meg 
fogja ezt erősíteni, ha rágondol, hogy mily keveset hasz- 
nálhatott fel egyetemi tanulmányaiból későbbi hivatásában. 
Egészséges irányu ellenben az orvosi és természettudo- 
mányi oktatás, ezeknél csak itt-oit találni rá a tudomány 
korábbi, fejletlen formáira. Ennek a jelenségnek az okát 
csakhamar világosan átlátjuk, ha meggondoljuk, hogy 
valójában csupán az u. n. természettudományoknak van 
igazán tudomény jellege. Készakarva beszélek az u. n. 
természettudozmányokról, mert amiként a természeten ki- 
vül semmi sincs, azonképen a természettudományokon 
kivül nincs egyéb tudomány. Ám régtől fogva meg szök- 
ták külömböztetni a sszellemi tudományokatce a ter- 
mészettudományoktól. Pontosabb elemzés a ient meg- 
állapított  karakterisztikum irányában könnyen felderiti, 
hogy épen ezen a területen virágzik a skolasztika leg- 
inkább. Hogy erről meggyőződjünk, vegyük elő igen 
alkalmas példaként a modern összehasonlitó nyelvtudo- 
mányt. Ezt a tudományt körülbelül száz év óta rendesen 
müvelik, de ezen idő alatt igazi tudományos eredményeket, 
amelyek a jövő megállapítását valamiképen előmozdit- 
hatnák, egyátalán el nem ért, olyannyira, hogy az em- 
beriség minden lényeges veszteség nélkül lemondhatna 
az összehasonlító nyelvészet összes eredményeiről. Aki- 
nek ez az itélet tulságos keménynek tetszik, az csak 
kérdje meg magamagától, hogy ezek az összes ered- 
mények milyen szerepet játszottak a saját vagy vala- 
mennyi barátainak életében és hogy vajjon máskép ala- 
kult volna-e az élete, ha nem lenne összehasonlító nyelv- 
tudomány ? 

