49 
nalens store Nøjagtighed den højeste Ros. Han var en Mand, 
der gjorde Rusland Ære» ??). 
Men uagtet Bering saaledes havde gjort sig i høj Grad 
fortjent af Østasiens Geografi, uagtet han havde vist sig i 
Besiddelse af den gode Forsknings fornemste Egenskab, aldrig 
at give mere, end hvad han bestemt vidste, og aldrig færdedes 
ud paa de løse Gisningers Omraade; uagtet han ved sine 
vidtstrakte Rejser 1 Nordøstasien, ved sine faglige Forudsæt- 
ninger, ved sin nøjagtige og ædruelige Iagttagelsesevne, ved 
sine egne astronomiske Bestemmelser og ved sit Førstehaands- 
Kjendskab til Kosyrevsky's og Lushins Arbejder kunde danne 
sig en rigtigere Forestilling om denne Del af Verden end 
nogen anden dalevende, blev hans Arbejde ikke des mindre 
kasseret af de ledende Autoriteter i St. Petersborg. Ganske 
vist fandt Bering uskrømtet Tilslutning hos den dygtige og 
indflyde!sesrige Zvan Krilovitsch Kwrilof, men han kunde 
ellers ingen Steder vende sig hen for at faa en retfærdig og 
sagkyndig Dom. Det store Czarrige havde endnu ikke op- 
arbejdet et videnskabeligt Aristokrati. Videnskabernes Aka- 
demi, der var dannet for 5—6 Aar siden, bestod ikke af 
Høvdinge, men af en Række mer eller mindre talentfulde 
Stridsmænd for Ære og Ry, af Mænd, der indtoge en frem- 
skudt og anfægtet Plads i et fremmed og fjendtligt Samfund, 
unge, hidsige Tyskere og Franskmænd, der endnu ikke havde 
tilkæmpet sig fuld literair Anerkjendelse. Den Art Mennesker 
ere strænge og vanskelige Dommere. Bering var saa uheldig 
4 
