65 
ned over ham med Beklagelser, Professorerne fyldte deres 
Protokol med Besværinger og endte den — karakteristisk 
nok — med en Beslutning om formelig at anklage ham for 
Senatet. 
Kun et ungt Samfund, som det russiske paa den Tid, 
ja, kun en Regering, der nylig havde set en energisk Enkelt- 
vilje vende op og ned paa et helt Folks Levesæt og endnu 
havde bevaret en fantastisk Tiltro til Peters Maximer: hans 
grænseløse Ringeagt for Hindringer og Midler, kunde falde 
paa at hobe alle disse Stabler af Foretagender oven paa 
huerandre eller forlange” at entenkelt Mand; "og-"det til 
med en fremmed, skulde føre alt dette til en lykkelig Afslut- 
ning. Peters Aand hvilede unegtelig over disse Planer, men 
Marmorsarkofagen i Peter-Povlskirken omsluttede forlængst 
hans jordiske Levninger, og uden hans Kraft maatte Senatets 
Udkast snarest betragtes som en grel Fantasi. Paa Papiret 
kunde det vel give Bering Anvisning paa en Række Midler, 
det kunde paabyde de sibiriske Autoriteter at gjøre alt for 
Mostemes sEremnme, "det "kunde Flade Fsme FSkrivere ud 
færdige særdeles humane Deklamationer imod Voldshand- 
linger og Undertrykkelser overfor de svage nomadiske Folke- 
stammer i Østen, men det, kunde ikke ved nogle Pennestrøg 
fordoble Sibiriens Hjælpekilder eller forandre de stedlige Myndig- 
heders Uvilje mod de hensynsløse Krav, Søkommandoet nød- 
vendigvis maatte stille, eller jævne Vejene i de vilde Skovegne, 
hvor kun Jakuten og Tungusen færdedes, og dets menneske- 
venlige Talemaader havde kun lidet at betyde, naar det til 
5 
