66 
syvende og sidst dog blev Østens Nomader, der maatte skaffe 
til Veje, hvad Regeringen ikke havde sørget for at hidskaffe 
paa anden Maade. Senatet havde vovet sig saa langt ud paa 
Grænsen af det mulige, at det maatte ende med at forlange 
det umulige. — De. vidt" forgrenede og talrige Expeditioner; 
spredte over et halvt Kontinent, vare udsatte for saa mange 
uforudselige Uheld og Hændelser, at Regeringen, for at kunne 
understøtte. og kontrollere dem, nødvendigvis maatte staa i 
stadig Forbindelse med dem, men Øst for Moskva fandtes 
intet Postvæsen, og den paalagde derfor Bering, efter Sam- 
raad med Lokaløvrigheden, at oprette en dels maanedlig, 
dels tomaanedlig Postforbindelse fra Moskva gjennem hele 
Asien til Kamtschatka, til den kinesiske Grænse over Irkutsk 
og ad en ny Route til Uda, — som om en saadan Sag kunde 
afgjøres ved en Raadslagning. Senatet kunde vide og vidste, 
at i det frygtelige Bjærg- og Skovøde mellem Jakutsk og 
Okotsk — hele 1ooo Verst, ikke fandtes mere end en eneste 
russisk Vinterhytte, og at alle Betingelser for et Postvæsen: 
Kuske, Lastdyr og Veje, først maatte skaffes til Veje, men 
dette krævede store Midler og de mest omfattende For- 
beredelser. 
En Del mindre væsentlige Forslag forbigaa vi. Det har 
været Opgaven i en sammentrængt Oversigt at vise den siore 
nordiske Expeditions Fødsel, dens uhyre Omfang og Fore- 
tagendernes Gruppering omkring Chefen: Vitus Bering. Baer 
sammenfatter hans Opgaver, hvoraf de fleste krævede hver 
for sig særegent og forskjelligt udrustede Expeditioner, under 
