87 
endvidere, at hans Hustru havde slæbt en hel Formue med 
sig til Rusland og stjaalet to mindreaarige Kvinder i Jakutsk). 
Historien har ikke villet stadfæste en eneste af disse 
Beskyldninger. Hvad Opofrelse, Uegennyttighed og Iver 
angaar, rager Bering ikke alene højt op over sine Omgivelser, 
hvilket maaske ikke-vil sige ret meget, men hans Karaktér 
staar endog ren og uplettet, og selv en saa smaatseende 
Mand som Sokoldf, der ellers ikke skaaner ham, kjender paa 
dette Punkt kun den mest ubetingede Ros. Ikke des mindre 
paaførte disse Angiverier ham en Hær af Krænkelser og 
Gjenvordigheder. Admiralitetet, der selv trængtes af Senatet 
og havde ondt ved at skaffe de nødvendige Midler til Expe- 
ditionens Fortsættelse, behandlede ham haardt og ubilligt ””). 
Det savnede Selvsynets Overblik, det var omgivet af Svig, 
og dets Erfaringer lod det forudsætte det værste. Det sendte 
ham derfor Straffepræken paa Straffepræken,; det truede ham 
med Bøder, med Krigsret, med Degradation, ja, i 1737 be- 
røvede de ham endog hans Lønningstillæg og tilbageholdt 
dette i flere Aar??). Bering forsvarede. sig, med fortvivlet 
Bitterhed. I sine Rapporter afgav han de mest højtidelige 
Forsikringer om Pligttroskab og Udholdenhed, de nøjagtigste 
Forklaringer af Forhold og Vanskeligheder, paa Ære og Sam- 
vittighed erklærede han, selv ikke nu at kunne se andre 
Udveje og andre Midler end dem, han havde benyttet, ja, 
han indskød sig tilsidst under samtlige Expeditionsofficerers 
og Underofficerers Vidnesbyrd. Han blev ikke troet. Admi- 
ralitetet begik den Taktløshed at lade Tschirikédf undersøge 
