92 
i denne Sump. «Stedet er nyt og øde» — skriver han — 
«det bestaar kun af Sand og Kiselsten, det er fuldstændig 
uden Plantevækst, og selv i Nærheden findes ingen Skov. 
Brændeved maa hentes i en Afstand af 6 å 7 Verst, Drikke- 
vand 2" åal"3 Verst borte os"BjælkertostKkKnætræ ENS Ki bs: 
bygning maa flaades 30 Verst ned ad Floden;» men som 
Værftplads, som Havn og Tilflugtsted for større Skibe havde 
Stedet saa store Fortrin, at alle disse Vanskeligheder maatte 
overvindes. Paa Kaartblad II gives et Rids over Okotsk 1737. 
Spangbergs Arbejde havde skabt Pladsen. Hans Mand- 
skab havde æltet Ler, strøget Teglsten, bygget Huse, og da 
Bering ankom, laa Expeditionsskibene «Erkeengelen Michael» 
og «Haabet» fuldt færdige i Havnen, Berings gamle Skibe 
«Fortuna» og «Gawriel» vare blevne istandsatte, og Spang- 
berg savnede kun tilstrækkelig Proviant for endnu i Efter- 
sommeren 1737 at tiltræde sit” Togt" tl Føpans Menkmed 
Provianttransporterne gik det vedvarende langsomt og besvær- 
ligt. I Okotsk led Mandskabet stadig Nød, det modtog kun 
de lovhjemlede Rationer af Mel og "Gryntog i Nytlog Næ 
noget Oxekjød, som ved Berings Omsorg opkjøbtes i Jakutsk. 
Han maatte halvvejs standse Skibsbyggeriet, en Del af Mand- 
skabet fik Orlov for at gaa paa Fiskefangst, en Del sendtes 
til Underhold ved Magasinerne oppe i Landet, andre deta- 
cheredes til Transportarbejderne, og med en kun meget ringe 
Styrke kunde han arbejde paa Expeditionsskibene til den 
amerikanske Rejse: Paketbaadene «St. Peter» og »St. Poul». 
Sokoldf siger: «Bering opholdt sig endnu 3 Aar i Okotsk 
nu nm dl 
