98 
førhed sat sig et varigere Mindesmærke. Det var især Nord- 
sibiriens langt fremspringende Halvøer og Næs, der voldte de 
usigelige Besværligheder. Disse Næs vare ikke tidligere 
kjendte, de raa Kaartomrids af Sibirien tegnede Ishavskysteu 
efter en næsten lige afskaaren Linje, Søfarerne maatte først 
sende Kaartlæggere til disse Strøg, bygge Varder og Sø- 
mærker, anlægge Magasiner, samle Renhjorde, der dels som 
vandrende Kjødforraad, dels som eventuelt Forspand fulgte 
langs Kysterne med Fartøjerne, og hist og her, især paa 
Tajmyrhalvøen, dannedes smaa Fiskerlejer til Skibenes For- 
syning. 
I Sommeren 1737 løb Malygin og Skuratof over det 
kariske Hav og ind i Objbugten, samme Aar kaartlagde den 
dygtige Ofzyn Kysterne mellem Obj og Jenisej, men degra- 
deredes til simpel Matros, fordi han i Berjåsof havde søgt den 
forviste Fyrst Dolgorukijs Selskab. 
Aaret i Forvejen var Prontschischtschef lige paa Nippet 
til at omsejle Tajmyrhalvøen og naaede den højeste Brede- 
grad pr. Skib (77" 29"), der nogensinde er naaet i disse Egne 
før Vegafærden. Men det var dog særlig i det andet Anløb 
fra 1738—43, at de største Resultater indhøstedes. De to 
Fættere, Charrton og Dmitrij Laptjef, der udstyredes med nye 
Midler og en overordentlig Myndighed, angrebe Tajmyr- og 
Beringshalvøen med fornyet Kraft. . Ved vidtstrakte Slæde- 
rejser knyttede den første sine Undersøgelser sammen med 
de vestfra foretagne Arbejder af Minin og Sterlegof, og hans 
Styrmand 7'Sscheljuskin betraadte 1742 den gamle Verdens 
