99 
nordligste Spids og henviste Fabelen om et Jelmerland, der 
skulde forbinde Nordasien med Novaja Semlja, til det Pulter- 
kammer, der gjemmer saa mange kartografiske Skarpsindig- 
heder. Men selv disse Ydelser overstraaledes maaske af 
Dmitri Laptjef.. Som Lassenius' Arvtager kaartlagde han i 
3 Sommertogter den sibiriske Kyst fra Lena til den store 
Barånofklippe, hele 37 Længdegrader. Mod Slutningen kneb 
han sig ind i en kun 5 å 10 Favne bred Kystrende, og han 
standsede først, da der næppe fandtes en Verschok Vand 
mellem Isen og Strandklipperne., Kun Nordøstkysten med 
Schelagskojkappet, hvor /eshnef et Aarhundrede tidligere 
havde vist Vej, lykkedes det ikke at omsejle eller omrejse. 
Ved, den store nordiske Expeditions Arbejder fik den 
gamle Verdens Nordkyst hovedsagelig den kartografiske Skik- 
kelse, den endnu har. De russiske Officerers Bredebestem- 
melser vare meget nøjagtige, men Længderne, der hvilede 
paa Skibsregningen, lode mere tilbage at ønske. Deres Efter- 
følgere: Wrangell, Anjou, Middendorff og selv Nordenskidld 
have derfor kun fundet Anledning til at foretage mindre be- 
tydelige Rettelser, særlig i den sidste Henseende. 
Men det er nødvendigt endnu et Øjeblik at dvæle ved 
disse Togter. Deres Hovedformaal var ikke blot Nordsibi- 
riens Kaartlægning, men meget mere Nordøstpassagens Op- 
dagelse og Besejling. Kun fra dette Synspunkt maa de ses, 
det er den forbindende Tanke, Midtpunktet i disse vidtspredte 
Arbejder. De vare en umiddelbar, men langt mere rationel 
Fortsættelse af de vestevropæiske Togter i samme Øjemed. 
7% 
