Er 
følgende Kaart, har han forsøgt paa at udføre dette Arbejde 
og saaledes fuldføre sit Hverv fra 1738. En flygtig Betragter 
vil dog finde dette Kaart ikke alene meget utilfredsstillende 
og urigtigt, han vil ikke alene staa ganske desorienteret over- 
for disse vildt henkastede Øklumper, der ikke synes at have 
nogen Hjemmel i den af os kjendte Virkelighed, men han vil 
endog være tilbøjelig til at mistænke Spangberg for et grovt 
Bedrag. Dette er dog' vist meget uretfærdigt, og efter et 
nøje Studium af Nutidens Søkaart turde den efterfølgende 
Opfattelse staa sin Prøve. For at kunne forstaa hans Sejlads 
og Kaart gjælder det hovedsagelig kun om at bestemme hans 
første Anløbsplads under Kurilerne, Øen Frgurnyj, og at 
identificere den med Nutidens Benævnelse. Han opdagede 
denne Ø den 3dje Juli; Miller siger, at den ifølge Journalen 
lissertpaar43 50 EN SE os uagtet Spangbergs bængderteder 
hvilede paa Skibsregningen, som Regel vare noget fejlagtige, 
hvilket blandt andet fremgaar af Øen Nipons alt for vestlige 
Beliggenhed, har han dog her truffet det rigtige. «Figurnyj» er 
Stkotanøen og indtager paa Kaartet dennes astronomiske Sted 
(efter Golovnin paa 43753" N. og 146743" 30" Ø.)…… Denne Op- 
fattelse bekræftes af et Kaart over de russiske Opdagelser, udgivet 
i Sct. Petersborg 1787, og af Capt. Broughton, der beskrev Øen i 
Efteraaret 1796 og gav den Navnet Spangbergs Ø efter dens før- 
ste Opdager"””), Med dette Fixpunkt er det ikke vanskeligt at 
forstaa og følge Spangberg. Han arbejdede under meget 
ugunstige Forhold; det var stadig Regn, Kysterne laa ind- 
