I21I 
bergs og Berings Rejser, søger han vedvarende at hævde 
Guillaume's og sine egne Urimeligheder i disse Landes Karto- 
grafi. Det var tildels denne haardnakkede Fastholden af 
Familiefordomme, der berøvede Spangberg hans velfortjente 
Løn og førte Berings sidste Togt mod en sørgelig Afslut- 
nine Se): 
Da den anden kamtschadalske Expedition forlod Sct. 
Petersborg, overgaves De "'Isle's Kaart saavel til Bering som 
til Za Croyére; De T'Isle skrev dennes forøvrigt dygtigt affat- 
tede Instrux, og han udvirkede, at Senatet paalagde Bering 
og Tschirikdf at raadføre sig med Za Croyéære om Rejserouten 
til Amerika, en meget fornuftig Bestemmelse under Forud- 
sætning af, at han havde været en indsigtsfuld og perfektibel 
Geograf, men nu betød det kun, at de skulde rette sig efter 
DN SlEESerHBetersborg" "I"Skibsraadet: d: 4de” Maj LÆR 
fremdrog La Croyére strax det ovennævnte Kaart og henviste 
Expeditionen til først at opsejle Gamalandet, der kun kunde 
ligge nogle faa Etmaal i Sydøst og vilde give en god Vej- 
ledning til at finde Amerika. Men La Croyére var kun 
Talerør for Broderen, der i Memoiren havde bygget sit Ho- 
vedræsonnement herpaa. Han siger i denne, at Amerika kan 
opsejles fra 'Tschuktscherhalvøen, fra Kamtschatkaflodens 
Munding, men lettest og sikrest fra Avatschabay imod Sydøst 
til Gamalandets Nordkyst. For at støtte denne Antagelse 
tilføjer han: »Det gjør mig ondt ikke at have truffet andre 
Oplysninger om dette af Don Jean de Gama sete Land, end 
hvad der herom findes nedlagt — — paa de sidste Kaart af 
