137 
formodentlig forstaas) kunde tiltvinge sig et kort Ophold paa 
Øen uden Hjælp og betryggende Ledsagelse, steg SZellers 
Vrede til Harme, der naaede sit Højdepunkt, da Bering den 
følgende Morgen pludselig befalede, at »Sct. Peder« skulde 
styre bort fra Øen. »Den eneste Grund hertil«x — siger han 
— »var sløv Tværhed, modløs Frygt for en Haandfuld vilde 
os fe Eljemye! "IT FroSA ar havde Bering ”fustet "sig =tillØdet 
store Foretagende, i 10 Timer varede Undersøgelserne!« Og 
et andet Sted siger han spydigt, at de vare rejste til den nye 
Verden »kun for at føre amerikansk Vand til Asien«. 
Disse Beskyldninger maa forekomme enhver Nutidslæser 
meget alvorlige, men Bering har desuden havt det Uheld, at 
hans anden Rejse væsentlig har naturhistorisk Interesse, og at 
særlig Naturforskere have beskjæftiget sig med den. Disse 
ville paa Forhaand være tilbøjelige til at give Steller Ret, 
hans Opfattelse truer derfor ogsaa med helt at undergrave 
Berings Anseelse, og det følger af sig selv, at W”. H. Dall 
ved denne Lejlighed har en hel Del Grovheder til overs for 
hamsE Elan siser 5 Berine "saa Fand"den F8de Juste Der 
zode ankrede han under en Ø. Mellem 2 Forbjærge, som han 
kaldterscrte las os Ser Hermogenes, sansen bustkhvoren 
der sendtes 2 Baade for at hente Vand og for at undersøge 
Kysten. Med karakteristisk Dumhed (imbecility) besluttede 
Bering næste Dag, den zide Juli, atter at gaa til Havs. Idet 
han styrede imod Nord, forvildede Kommandøren sig imellem 
de forskjellige Øer, han sejlede hid og did, landede lejligheds- 
vis, men foretog ingen Undersøgelser og viste den fuldstæn- 
