157 
underskrive paa den Betingelse, at Officererne udtrykkelig for- 
sikrede dem om, at den nærliggende Kyst var Kamtschatka. 
Dette paatog Khitråf sig, og halvt ved Tvang, halvt ved 
Overtalelser lykkedes det at skaffe et Flertal for Løjtnanter- 
nes Forslag. Dog endnu engang søgte Bering at redde sin 
Overbevisning og tilkaldte den degraderede Løjt. Ofzyn, der 
havde ledet Undersøgelserne fra Obj til Jenisej og nu tjente 
som Matros ombord paa »Sct. Peter,« men, da denne Mand 
strax sluttede sig til Chefens Anskuelse, blev han med grove 
Skjældsord jaget ud af Kahytten. — Under saadanne Forhold 
fandt .SZe/l/er det unyttigt at understøtte Bering eller overho- 
ved at sige noget, og han indskrænkede sig til at attestere 
Besæfninsens” store” Afkræftelse og” Syødom: — Da" Raadet 
skiltes, var det vedtaget at sætte Skibet ind paa Kysten, hvor 
Løjtnanterne i en flad Bugt ventede at finde en, Havn. 
I Magsvejr for Nordøstvind og med mange Sejl oppe 
.drev »Sct. Peter« imod Kysten uden Styrelse og Kommando. 
Kommandøren laa dødssyg i Kahytten, Waxel og Khitrof 
søgte Ro, og først, da Skibet laa kun fire Kvartmil fra Land, 
fik Steller Bering til at befale, at de skulde møde paa Skand- 
sen. I en Kvartmils Afstand begyndte de at lodde, og 1 Verst 
fra Kysten kastedes Ankeret. Det blev Nat med klart Maane- 
skin, Ebben løb ud over den stenede Forstrand og fremkaldte 
enkhaard brendneksomskibet sled"ind "De slyngedes 
som en Boldt paa Kystbølgernes Top, Ankertovet brast, og 
hvert Øjeblik ventede de, at Skibet skulde sønderslaas mod 
Grundens Klipper. Forvirringen blev ubeskrivelig. For ikke 
