166 
Det varede mere end 8 Dage, inden de sidste syge kom i 
Land. Den 1ode November førtes Kommanderen fra Borde, 
godt beskyttet imod den ydre Lufts Paavirkning, og heniag- 
des for Natten under et Telt paa Stranden. Det sneede 
stærkt. Steller tilbragte Aftenen hos ham og undrede sig 
meget over hans Oprømthed og besyrfderlige Tilfredshed. De 
overvejede deres Stilling, de samtalede om, hvor de befandt 
sig, og lige saa lidt som Steller mente Bering, at de vare 
naaede til Kamtschatka, eller at deres Skib kunde reddes. 
Næste Dag førtes han paa en Baare til Sandhulerne og ned- 
lagdes: 4 en"Grav eller Hytte ”ved'Siden”af Stellers FEDERER 
arbejdsdygtige søgte at tilvejebringe Hytter, der kunde optage 
alle: der hidslæbtes Drivtømmer, der gravedes Huler, der byg- 
gedes Tag, og der førtes Proviant op fra Skibet. .SZel/l/er var 
Kok og Læge og Sjælen i alle disse Foretagender. — Den 
13de November fuldendtes Kasernen eller Hospitalet, hvori 
de syge anbragtes, dækkede af Klude og Klædningsstykker, 
men endnu tog deres Elendighed til. Bering var alt opgivet 
af Steller, M/axel/, der havde holdt sig oprejst under Sejlad- 
sen, svævede nu mellem Liv og Død, og de frygtede for at 
miste den eneste navigationskyndige Officer, der endnu besad 
en Smule Indflydelse, da Khitrof ved sit heftige og urolige 
Væsen havde gjort sig meget forhadt. Desuden vendte de 
udsendte Folk tilbage og fortalte, at de mod Vest ikke kunde 
finde nogen Landforbindelse med Kamsschatka eller opdage 
mindste Spor af Beboelse. Det blev stormfuldt, i flere Dage 
kunde Baaden ikke gaa ud, og Fartøjet, deres eneste Haab, 
