168 
selberg, (Øselberg), der i 50 Aar havde pløjet Søen, og hvis 
Raad, fulgt i rette Tid) kunde havelfrelstExpeditionen ks 
kom ikke færre end 6 Dødsfald hurtig efter hinanden, og i 
Førstningen af December døde endelig Kommanderen og 
Underskipperen. Det sidste Dødsfald indtraf den 6te Januar 
1742, og idet hele-bortrev Døden 3 Mand "af 77 under 
dette skrækkelige Togt. 
Da Bering opbød sine sidste Kræfter for at hindre «Sct. 
Peters> Stranding, kæmpede han for Livet. Allerede i Okotsk 
havde han paadraget sig en ondartet Koldfeber, der svækkede 
hans fysiske Modstandsevne, og paa Amerikarejsen slog Skør- 
bug sig til. Hans 60 Aar, hans svære Legemsbygning, de 
udstandne aandelige Gjenvordigheder, hans nedbrudte Mod 
og hans Tilbøjelighed for Ro forværrede denne Sygdom, men 
han vilde dog — siger Steller — uden Tvivl være kommen 
over den, hvis han havde naaet hjem til Avatscha og kunde 
have nydt frisk Næring og den Hygge, der følger med et 
opvarmet Værelse; men i Sandhullet paa Beringsøens Strand 
var hans Tilstand haabløs. Havdyrenes Spæk, det eneste 
forhaandenværende Lægemiddel, indgød ham en uovervindelig 
Afsky, de frygtelige Lidelser, han saa' omkring sig, Græm- 
melse over Togtets Udfald og Bekymring for Mandskabets 
Fremtid forværrede Sygdommen; af Sult, Kulde, Uhygge og 
Sorg pintes han langsomt til Døde, ja, «han blev saa at sige 
levende begravet; thi, da Sandet stadig rullede ned over ham 
fra Hulens Sider og dækkede hans Fødder, virjde han tilsidst 
ikke have det fjærnet, eftersom det dog forskaffede ham lidt 
