172: 
tømt og hærget af Hungersnød, og kun 5erings ærlige Ud- 
holdenhed kunde endnu have samlet de svindende Kræfter til 
en sidste Anstrængelse. Den 23de September 1743 standsede 
en kejserlig Ordre alle videre Foretasender! ” Imidlertidikvar 
«Sct. Peters» skibbrudne Mandskab allerede i August 1742 
kommen tilbage til Avatscha paa en Skude, sammentømret af 
Togtskibets Rester, i Forvejen var Tschirikof afgaaet til Okotsk, 
til denne Plads kom ligeledes Spangberg fra sin 3dje japanske 
Rejse, og lidt efter lidt samledes de forskjellige Expeditioners 
Mandskab 1 Tomsk, hvor det, først under Spangbergs og 
Tschirikofs, senere under Sven Waxels og andre Officerers 
Tilsyn, forblev lige til 1754. Saaledes endte den store nordiske 
Expedition. 
Men Berings Vanskæbne forfulgte ham ud over Graven. 
Under Kejserinde Elisabeth foretoges intet fra Regeringens 
Side for at gjøre Resultaterne af de store og kostbare Under- 
søgelser bekjendte eller for at sikre Opdagernes Eftermæle. 
Berings og hans Medarbejderes Rapporter, der omfatte hele 
Vognlæs af Manuskripter, begravedes i Admiralitetets Arkiv; 
kun hist og her sivede en sparsom eller halv urigtig Med- 
delelse ud til Almenhedens Kundskab, ja, nogle af Datidens 
Geografer paastode endog, at den russiske Regerings For- 
tielsessystem kun tilsigtede at stænge det øvrige Evropa ude 
fra den indbringende Søfart, som den nordiske Expedition 
havde grundlagt gjennem Ishavet. Vankundigheden var saa 
stor, at 7.-W. de I Isle turde forsøge i selve det franske Akademi 
at betegne sig som den egentlige Ophavsmand til Expedi- 
