NG j J 
saa stor Ligegyldighed for den Fare, for hvilken han med det 
Samme udsætter sit eget Fædreland og dels lovlige Øvrighed. 
H. K. M. forventer saaledes, at D. Ex. herefter indskræn- 
ker alie Deres Overlæggelser med Prinds Christian indenfor de 
Affærer, som umiddelbar staae i nogen Forbindelse med de D. 
Ex. som General-Gouvernør over Norge givne Paalæg. 
Med den fuldkomneste Højagtelse har jeg den Ære at være 
D. Ex.s ydmyge Tjener 
Lars von Engestrøm. 
XVII. 
(Concept. Fransk.) 
Til Feldimarchal Grev Essen den 26de Marts 1814. 
D. Ex. — Med den mest levende Smerte har jeg af det 
Brev af 17de d. M., hvormed D. Ex. har beæret mig, og af de 
samme hoslagte officielle Dokumenter erfaret den, jeg tør vel 
sige fornærmelige Maade, hvorpaa det har behaget H. M. Kon- 
gen af Sverige åt modtage og tilbagesende det konfidentielle og 
venskabelige Brev fra en Prinds, der er beslægtet med H. Sven- 
ske Majestæt og som er gjennemtrængt af det oprigligste Ønske 
om at befæste Freden med Ham til samme Tid, som Han ønsker 
at skabe den Nations Lykke, som elsker Ham af saa retmæssige 
Grunde. 
H. M. Kongen af Sverige synes saavel ifølge H. Ex. Hr. 
Grev Engestrøms Note, som ifølge D. Ex.s Brev at svæve i en 
besynderlig Vildfarelse med Hensyn paa den norske Nations 
Aand og udialte Ønsker, idet Han antager dem at være et Værk 
af et Parti eller en Intrige. Nej, D. Ex., jeg har forsikret Dem 
og jeg forsikrer Dem her paany paa min Ære og min Samvit- 
lighed om, at allerede förend Fredstraktaten med Kongen af Dan- 
mark blev bekjendt, paa den blotte Formodning om, at den 
kunde indeholde en for enbver fornuftig og ærlig Nordmand 
saa grusom Betingelse, den langt overvejende Deel af Nationen 
lydelig udtalle sig for Opretholdelsen af dens Uafhængighed 
