oa 
SE Po 
paa den ene eller anden Maade, førend den endnu vidste, om 
Prinds Christian vilde ofre den sin Ro, sin Sikkerhed, sil for 
os saa dyrebare Liv. Forsynet lod os i dette kritiske Øjeblik i 
denne Prinds finde en fast Støtte mod Anarchiet og en Revolu- 
tions Storme, som uden Tvivl skulde have gjort Kongerigets 
Erobring let for Sverige, omendskjønt den gjenvakte Nationail- 
aand sent eller tidligt uden Tvivi skulde have afrystet det Natio- 
nen forhadte Aag. | 
D. Kx. behager mod denne agtværdige Prinds at frem- 
sælte den odiøse Anklage, at han nærer Oprør, idet De kalder 
Kongen af Sverige dette Lands lovmæssige Konge. Jeg forbi- 
gaaer det første Punkt, som er altfor modbydeligt for en Nord- 
mand og saa lidet passende paa denne Krones præsumptive År- 
ving, som aldrig har sat sine Rettigheder over Folkets; og jeg 
skulde være fristet til at gjøre det Samme med Hensyn paa det 
sidste Punkt, som alene en svensk Undersaat, visselig ikke en 
Cosmopolit med de Egenskaber, som udmærke D. Ex., kunde 
have fremsat. Kan man kalde sig legitim Konge over et Folk, 
som ikke er undertvunget og som ikke har svoret Troskabseed? 
Er da et Folk blevet som en Faareflok, en Gjenstand for Bytte 
eller Handel? Det vil ikke Gud, D. Ex., og isandhed en saadan 
Idee er ligesaa modbydelig for Dem, som for mix og for et- 
hvert oplyst Menneske. | 
D. Ex. regner i Deres Brev paa Sveriges Kræfters bety- 
delige Overmagt over Norges. Er den ogsaa ganske rigligt be- 
regnet denne Overmagt efterat dets nu saa intime Allierede har 
berøvet det Finland og efterat Pomern er hærget og ødelagt 
ved Krigen? Jeg vover at tvivle derpaa. Menu om den ogsaa 
er det, saa bliver det den svenske Arme, som i Grunden maaske 
mod sin og ganske sikkert imod Majoriteten af den svenske Na- 
tions Vilje, skal udgyde sit Blod paa Norges Klipper idet den 
affolker det ligesaavel som sit eget Land, i en Kamp med hele det 
norske Folk, forenet under en fri Constitution, som det vil give 
sig, og under en Fyrste af dets Konges Bled, stor nok til ikke 
at tragte efter den absolute Souverainitet, som man: ubilligen 
