EN dl 
dersøg Nalionens paa Eidsvold forsamlede Deputeredes Arbejde 
og jeg vover at haabe, at De der vil gjenfinde de charakterise- 
rende Træk, som jeg har udkastet for Dem saavel mundtlig som 
i de Breve, jeg har havt den Ære at tilskrive Dem. 
Dersom de Trudsler, som H. K. H. af Sveriges Breve 
indeholder, ikke vare mig meddelte af D. Ex. selv, tilstaaer jeg, 
at jeg ikke skulde kunne overbevise mig om deres Authenticitet. 
Dette Sprog ligesom de Ideer, det udtaler, kan ikke være andet 
end et ufrivilligt Udtryk for et Øjebliks onde Lune og ikke en 
Helts, hvem den sande Ære ikke kan være fremmed eller lige- 
gyldig. Å 
Trudsler skræmme Kvinder eller lavsindede Sjæle, som 
snige sig henad Vejen til Gunstens Tempel; de opirre derimod 
Manden, som fortjener at kaldes saa; de fordoble hans Styrke 
og lede hans Skridt paa Triumpbens Bane; men ulykkeligvis 
tænde de ogsaa Hevnens Fakler og gjøre den selv frygtelig, om 
endog kun for at sikre sig mod disse frygtindjagende Erklærin- 
ger. De have hævet Sydamerikas Rebeller til frie Nationers! 
Rang; de have gjort, at Frankrigs Republikanere have trium- 
pheret næsten over alle Europas mod dem forenede Magter; og 
Nordmændene skulde alene bære et Aag, saameget mere forhadt 
for dem, som det vilde være en Frugt af den danske Nations 
eller deres egen Svaghed. Da skulde Kronprindsen have Ret 
til at foragte os, naar han vilde udföre sine Trudsler! I nær- 
værende Tilfælde vover jeg at være -overbevist om, at han i sif 
Hjerte højagter os saameget mere, og at, hvis han kan over- 
vinde os, saa vil han ogsaa kunne overvinde en forbigaaende 
Følelse, som er saa lidt forenlig med dem, der charakterisere 
den i Sandhed store Mand. 
Det originale Brev*), som D. Ex. har havt den Godhed 
at meddele mig fra Hr. Rehausen, som efter Grev Essen visselig | 
ikke behøver at afgive Erklæringer, iilbagesendes hoslagt; der- 
*) Baron Rehausen var svensk Envoyé i London; hans Brev har vel havt sam- 
me Indhold som det, hvoraf endeel anføres i Aals Erindringer som Bilag 
No. 76, hvilken Skrivelse dog skål være af 22de April (Aal Pag. 433). 
