— 409 — 
mit Hjerte eller i min Tanke den Forandring, som De syntes at 
vente. Norges Klipper fostre ikke foranderlige eller frygtsomme 
Sjæle, og de strenge Forholdsregler, som den svenske Regje- 
ring har underkastet os, ere ikke meget egnede til at indgyde 
os Tillid og Hengivenhed. 
Maatte denne Regjering, der ellers er saa viis, tilfulde 
ipdsee, at Erhvervelsen af en taknemmelig Allieret er meget at 
foretrække for at paadrage sig en Fiende, stærk ved sin Belig- 
genhed, sin Nationalitet, og det nøje inderlige Baand, som for- 
ener dens enkelte Medlemmer*); denne Fiende, som er bleven 
endnu stærkere ved den Constitution, som den har givet sig, og 
ved den Fyrste, som den har valgt, kunde, som jeg allerede 
har bemærket for D. Ex., maaske i Længden bukke under, men 
det kan ikke skee uden at den drager sine Undertykkere med 
sig i sit Fald. 
I Navn af Alt det, som er mest belligt, — i Verdeners 
og Kongerigers evige Dommers Navn, — i de to Nationers 
Navn, som kunne nyde en fælles Lykke uden at forenes under 
samme Regjering, men som paa Grund af en falsk Politik og 
Ønsket om en ideel Udvidelse (le desi” dun aggrandissement 
ideel **), der ikke tager Hensyn til Midlerne, staae færdige til 
at ødelægge hinanden, — beder jeg D. Ex., at De vil oplyse 
Deres Regjering om de Rædsler, som dens Fremturen i det an- 
tagne System vil fremkalde idetmindste ligesaa meget over den 
selv, som over os; at De med dei samme vil bevæge den til at 
tilbageholde disse Epitheter af Intriganter og Rebeller, som ere 
alt for fornærmelige for en Nation, som igjennem Arhundreder 
har vist sin Troskab, og for en Fyrste, hvem hele Nationen til- 
beder og som er saa fortjent dertil. 
*) Her stod i Conceptet: ,,ymed Undtagelse af nogle Forrædere, som hele Re- 
sten af Nationen foragter*, — om hvilken Phrase Kongen bemærker, at 
den helst kunde udgaae. 
*%) Der stod oprindelig ,,le desir effrené d'un dprrditigseneik chimerigve*', om 
hvilket Udtryk Kongen bemærker, at det er vel stærkt. 
