II. 
I de indre Dele af Landet — saaledes op imod Rigsgrænd- 
sen ved Torne Vand — optræder inden Glimmerskiferfeltet — dels 
som enkelte Lag i Vexellejning med Glimmerskifer, dels ogsaa som 
slørre sammenhængende Masser — milde sorte Lerskifere. 
For Strøgrelningen inden Fellet i sin Helhed kan der neppe op- 
stilles nogen almindelig gjældende Regel. Paa større Slrækninger 
inden Feltet er den dog konstant — saaledes fra Rigsgrændsen ved 
Torne Vand ned over til Alappen i Maalselven, hvor den stadig er 
1309 med Foldninger. Ude mod Tromsø er Slrøgretningen mere 
nord-sydlig. —Alunskifer optræder oftere som underordnede Lag 
inden Glimmerskiferfeltet. 
Kalkstenen er graalighvid, grovkornig krystallinisk, rigt indflettet 
med hvide Glimmerblade. Den er hyppig besaaet med fine Punk- 
ter af et sort affarvende Mineral — rimeligvis Grafit.  Ogsaa Aarer 
af Grafit paalruffet i Kalkstenen. Glimmerskiferen bygger dels 
Fjeldgrupper med slore bølgeformige Højsletler, men tildels ogsaa 
Fjeldlandskaber med spidse langstrakte kamdannede Fjelde og lod- 
rette Styrlninger. De højeste Fjeldtoppe naa op til 1250 Meter, 
Maukens Lerskiler og Balsfjordens grønne Skifere, 
Maukens Bjergart dannes af en haard sorlegraa Lerskifermasse, 
der i den Grad er nsetamorfoseret, at den paa lange Strækninger har 
tabt sin Skiferstruktur, idet den dog tit og jevnt vexler med milde 
Skiferlag. 
Balsfjordens grønne Skifere dannes af Ler-Lergiimmer 03 grønne 
chloritiske Skiferlag, — i Regelen milde, men dels ogsaa haarde og 
kvarlsrige. 
Den største Del af Gruppen udfylder et stort Bækken inden Glim- 
merskiferen — paa begge Sider af Balsfjorden — men slikker ogsaa 
paa den østlige Side af Ulfsfjorden frem som et længere small Bælte, 
Strøgretningen paa begge Sider af Balsfjorden er temmelig regel- 
mæssig mellem 60 å 80%. Langs Ulfsfjorden næsten nord-sydlig. 
Inden Gruppen optræder hyppige Indlejninger af en temmelig 
finkornig Kalksten, tildels hvid, men i Regelen sort eller blaaligsort. 
Denne sorle Kalksten bygger her ogsaa slørre sammenhængende 
Masser — hele Aasgrupper af indtil 250 Meters Højde. 
Gruppen danner et i Regelen lavt og bølgeformigt Landskab, lige- 
som ogsaa de inden samme optrædende Bjergmasser i det Hele frem- 
vise mildere ydre Former. Over de grønne Skifere, — umiddelbart 
hvilende paa disse — lræffes paa flere Steder el Konglomeral, dannet 
af nævestore Kvartsrullestene, knyltede sammen med tynde Lag af 
de grønne Skiferes Grundmasse. Naar en Mæglighed af omtrent 
50 Meter. 
