135 (23) 
 Indsænkninger, ligesom ogsaa den faste Fjeldgrund her kun 
 undtagelsesvis stikker frem i Dagen. Bagen om Aasene oven- 
for Nordre Finsnes findes Lag af Grøtsten. Ved Krabbe- Krabbenes. 
nes Skiferens Strøg 60 %, Fald 25% Ø. Ved Kvalhausen Strøg 
160 9%, Fald vertikalt. 
Vedføjede Profil vil angive Bjergbygningsforholdene 
mellem et Punkt lidt udenfor Kvalhausen ved Indløbet til Kvalhausen. 
Kvalsund og Lyfjordvand. 
ee 1. Graa Glimmergneis med lidet udvik- 
Å let Feltspath. Strøg 1609, Fald næ- 
sten vertikalt. 
 Lyfjord- 2. Grønsten — en tæt Bjergart af Horn- 
å blende rigelig spættet med hvide Felt- 
spathkorn. Bjergarten tildels gjen- 
nemsat med Afsondringsflader, der i 
Regelen ere overtrukne med brune 
Glimmerblade. 
FT, 3. Samme Bjergart som Nr. 1, med sam- 
me Strøg og Fald. Jo længere man 
==, naar frem i Pofilet, desto rigeligere 
== optræder Feltspathen. Paa vestre 
Rakfjord- Side af Rakfjorddal er 
EG 4- den kjødrøde Orthoklas ofte temme- 
| lig rigelig tilstede i Skiferen. Her 
| optræder hyppigen granitiske Masser 
oe — uden Parallelstruktur — imellem 
| Skiferlagene, hvis Skikthoveder paa 
disse Afbrydelser nær uafbrudt stikke 
frem i Dagen langs den hele Bjergryg, 
indtil Bjergarten nedimod Skraaningen 
til Lyfjordvand bliver enten en karakte- 
ristisk Granit eller en Granit med mer 
eller mindre udviklet Parallelstruktur. 
Naar Grændselinjen mellem Nr. 3, 
lhausen. der utvivlsomt tilhører det ældre Skifer- 
oe S felt, og Skiferlagene under Nr. 4, der ere 
identiske med den før nævnte Højfjeldets TG Gneis 
og klarligen maa være at opføre som en Afændring under 
den granitiske Hovedform, er trukket over Rakfjorddal, saa 
maa udtrykkelig fremhæves, at Grændsen ingenlunde er skarp, 
ö 
Sy: 
'61 'S1I 
r 
