(38) 150 
ges her uvilkaarlig til at mindes den allerede af Keilhau 
(Gæa Pag. 306) udtalte Tanke, ,,at Graniten i Højfjeldet ikke 
er Andet end det Udgaaende af Skikter, som i Dybet ere 
Gneis**. 
I Profilet fra Kvalhausen over til Lyfjordvand over- 
skrider man en saagodtsom uafbrudt Lagrække fra Kval- 
sundets Skiferfelt og Lag identiske med Højfeldskiferen, ind- 
til man naar frem til den dels massive og dels stribede Gra- 
nit henimod Lyfjordvand. Men heller ikke her er det mu- 
ligt at drage nogen bestemt Grændeelinje mellem Kvalsun- 
dets Skiferfelt og de Lag, der som Højfjeldsskiferen staa 
som en Modifikation under den granitiske Hovedform. I saa 
Henseende er Forholdet her ganske i Analogi med det, der 
finder Sted paa andre Steder ikke alene bertillands men ogsaa 
i andre Landes Bjergmasser. Studer har saaledes iagttaget 
lignende Forholde i Alperne. Ogsaa der var Granit og Gneis 
knyttet saaledes sammen, at det var umuligt at adskille 
dem fra hinanden. 
Her bør heller ikke lades uberørt et ejendommeligt 
Forhold, der kommer tilsyne i Kvaløens granitiske Fjeldbyg- 
ning og hvorved denne afviger fra flere af Granitfeltene, der 
bertillands ere gjennemgaaede i de senere Aar. Fjeldskraa- 
ningerne og Fjeldstyrtningerne ere — som allerede forhen 
nævnt — i Regelen byggede af en karakteristisk Granit, nu 
og da med en svag Antydning til Parallelstruktur, mens 
Højslettens granitiske Bjergmasser endogsaa amtage en fuild- 
kommen Skiferstruktur. Mærkeligt er i saa Henseende navn- 
lig den Det af Kvaløen, der fra Kalfjordejdet strækker sig 
mod Nord indtil Finvikelvens og Lyfjordens Dalfører. Som 
Kartet viser er her Højfjeldsskiferen rundt om omfattet af en 
Skal af massiv Granit. Man har visselig ogsaa fra andre 
Kanter af Landet paavist folieret Granit ved Siden af den 
massive, dog saaledes, at den første alene optræder ud imod 
Grændserne af Granilfeltet. ,,.En Kjerne af Granit — siger 
Tellef Dahl i sin Afhandling om Thetemarkens Geologi — er 
indesluttet i en Skal af Gneis-Granil*. Paa Kvaløen er For- 
holdet iige det Modsatte. Fra Haukebottenelvens Udløb mod 
Nord til Finvikelvdalen optræder den massive Granit — Ul- 
dels ualmindelig grovkornig og fallig paa Glimmer — i Glim- 
merskiferfeltets umiddelbare Nærhed og først i en større Ål 
